ДОРОГУ ЗАКРИТО
Йо, Джиммі. Доповідай. Скажи, що все гаразд.
- Так і є, чоловіче. - Чудово.
Сьогоднішній вечір увійде в історію.
Гаразд, добре вже. Заводьте!
Починаємо за п'ять!
Час автомарафету та ключів на старт.
ПОДВІЙНИЙ ФОРСАЖ
- Кралю! - Вибач! Я ненавмисно!
Гаразд, панянки! Уже все блищить.
Молодці.
Отак, лялечки.
Давай, Тедже! Починаймо перегони!
Не так швидко. Зачекай-но.
Ви у першім заїзді, а де ваш четвертий?
Мав бути Джакін, але у нього зміна на кладовищі.
Що? Зміна на кладовищі?
- Може ти з нами поїдеш, Тедже? - Ні, я з вами не їздитиму.
І ще: або ви знайдете четвертого, або я вас викреслюю.
Зрозуміло?
Нам би двох знайти, аби не возитися з дівчам.
Тихо-тихо, хвилинку.
Давайте я підшукаю вам четвертого, і хай все вирішать перегони, гаразд?
- Тягни його. - Кого схочу?
- Неважливо, хто такий? - Еге ж.
Послухай. Хочеш сьогодні позмагатися?
- Так, гроші були б не зайві. - У тебе чотири хвилини.
Гаразд. Зараз буду.
Гонка за чотири хвилини.
Ну ж бо, дівчата, зробимо це.
- Думаєш перемогти, любчику? - А ти як думаєш?
- Давай-давай. Оренду платити треба. - Знаю.
Я тебе зроблю, як тачку добудеш підходящу.
Онде наш четвертий.
От дідько. Це ж Брайан.
- Як ти, Тедже? - Як сам, чуваче?
- Дякую, що запросив. - Нема питань.
Та якщо переможеш - згадай і про мене.
Кишені сьогодні широко тримати?
О так, поширше.
- Як справи, Сусі? - А в тебе, Булліте?
А давай ми з тобою ще по п'ятачку накинемо?
Ніхто нічого не казав про додаткові ставки.
У такому випадку, попроси цих добрих людей
розступитися, аби пропустити тебе додому.
Гаразд. $3 500.
Кажеш, $3 500.
Або стільки, або одразу можна по домах.
- Тут усе. - Сподіваюся.
Сусі, от би зчеплення з тобою полагодити.
Тобі б інструмент, як треба.
Ну-ну, годі вже. Добре.
Добре, ану, відійдіть назад. Ворушіться, починаємо.
Отак, усі назад!
Відійдіть. Відходьте, поки не підсмажились тут.
Жодних ігор. Усе серйозно.
Ану, всі назад.
Геть з дороги. З дороги. Погнали.
Назад.
Прохання до усіх мати сьогодні ясні голови.
Бо маю сьогодні для вас сюрприз.
Уперед, Джеку Слеп! Давай!
Усе під контролем.
Готові?
Уперед!
О, чорт, ні!
Ні, пес, мене не обженеш. Нізащо.
Оце все, що ти можеш?
Я ж кажу, не обженеш!
Ану, посунься, сучко!
Не сьогодні, мала!
Хлопче, нахиляйся.
Прокляття, дівчинко!
Останній поворот!
Зашироко.
Прямую додому, кралю.
Час рухатись!
Так!
Я твій запах чую!
Йо, Джиммі, давай!
Отже. Бачите це?
Я ж казав, маю для вас сюрприз.
Як вам отакий фінал?
Міст.
Дідько!
От чорт, ні!
Так його!
Скажи мені, що я це побачив. Булліт і Сусі підкорили міст.
Треба плату з вас брати за таке шоу.
Ось тут у мене понад десять штук для цього хлопця, еге ж?
Ось для чого це, хлопче. Пограйся з ними на славу.
- Хороший запах, чи не так? - Як щодо цього?
Так-так. Усі бачили? Дивіться уважно.
Це називається взаємоповага. А тепер знову всі назад.
Хтось іще змагатиметься?
Лайно.
Егей, цій кралі треба в майстерню,
попрацювати з передком.
Притримай язика.
А може і треба.
Ти куди?
- Час ушиватися звідси. - Чому?
«Ніссан Скайлайн»! Є!
От лайно!
Чорт!
Покажи руки! Руки вгору!
Так, це він. Узяли.
КІМНАТА ДЛЯ ДОПИТІВ 1С
І довго ти вже на півдні Флориди?
- Довгенько. - А до цього?
Ми знаємо, що ти Брайан О'Коннер, служив у поліції Лос-Анджелесу.
- Та ні, ви не того взяли. - Справді?
Як справи, О'Коннере?
Ходімо, прогуляємось.
Картер Верон.
Народився в Аргентині, але більшість часу прожив у Маямі.
Зараз володіє найбільшою експортно-імпортною компанією у штаті.
Прикро це казати, та картелі надто успішно постачають в Маямі наркотики.
Їм важко лише виводити гроші.
Ми за ним спостерігаємо вже рік.
Однак так і не можемо встановити зв'язок між ним та наркогрошима.
- Обшукували будинок і його склади... - Нічого.
Митники і без того багато зуміли нам дати.
Але лишилось знайти те, що його напевне посадить.
Я ввів свою людину в його штат працівників -
у відділ туризму та логістики.
Нещодавно Верон поставив її займатись пошуком водіїв.
Це так, але ми не можемо підтвердити її статус.
- Тобто вона могла перейти на той бік? - Вона з моїх. З нею все добре.
Вона пробула з Вероном майже рік. Навіть живе там, де він і його люди.
Привести тебе - ідея ФБР. Я був проти.
Але нам потрібен класний водій, щоб ув'язати цього гівнюка з грошима.
Працюватимеш із агентом Данном.
А якщо не схочу?
Ось список усіх порушених тобою законів у Лос-Анджелесі.
Перешкоджання правосуддю,
допомога та співучасть. Ти і сам знаєш.
В інтересах правосуддя це все може зникнути,
якщо підіграєш нам.
То який сценарій?
Ми з Данном - вуличні гонщики?
Точно.
ПІЦА ГАЛЛО
Отже, Данне,
схоже, ми з тобою тепер напарники.
Може скажеш, який двигун краще
для мого «Скайлайна»: «Галло 12» чи «Галло 24»?
Двадцять чотири.
Я і не знав, що піцерії виготовляють двигуни.
Ні, я так не можу.
Чесно, якщо це все, що ви мені пропонуєте,
то я вже краще сяду.
Ми підшукаємо когось іншого.
Нізащо.
Єдиний спосіб - це мені самому знайти водія.
Гаразд, О'Конноре. Кого ти обрав?
- Є один тип, я з ним ріс у Барстоу. - Хто він?
Роман Пірс.
ВІТАЄМО НА ШВИДКІСНОМУ ШОСЕ БАРСТОУ
- Оце твій дружок, на «Монте-Карло»? - Еге ж, то він.
Так, він водити вміє.
Але ж і скажений до біса.
Та це добре. Він упорається.
Але і послужний список у нього добрячий, навіть три роки відсидки.
Він і зараз під домашнім арештом начебто.
Далі як за 100 метрів від дому відходити не має.
Він завжди казав, що прославиться.
Пірсе!
Романе Пірс!
Що б не трапилось - не звертай уваги.
Я тут ні при чому.
Роме!
Лише побратими звуть мене Ромом,
лягавий.
- Я вже не поліцейський, брате. - Чи це так?
Цей білокурий тип уже не в поліції?
Це правда. Значка не має.
Ну ось.
А б'єшся все одно лайняно.
Охолонь.
- Якого біса ти тут робиш? - Я тебе придушу.
Я ж казав, тримайся від мене подалі.
Міг би і попередити. Я три роки відсидів, Брайане.
Я ж казав, це не моя провина.
Навіщо ти сюди приїхав, О'Коннере?
У мене для тебе є діло.
Коли ти мені був потрібний, тебе геть не знайти було.
А тепер ти діла пропонуєш?
Я хочу, аби ти приїхав у Маямі шоферити зі мною.
За це позбавишся браслета на нозі, а заодно всієї кримінальної історії.
Я три роки відсидів.
Три роки у в'язниці через тебе, Брайане.
- Я тебе знаю краще, ніж ти уявляєш. - А може і ні.
Може, не знаєш.
Ви там розібралися вже?
Угода справжня?
Так. Якщо виконаєш для нас роботу.
- Я ж казав. - Стули пельку.
То ви підчистите мою історію і знімете цю фігню з моєї ноги?
Саме так.
Я гадав, ти далі як на 100 метрів від дому не відходиш.
А чому, на твою думку, я припаркувався впритул до входу?
Не прикидайся, що угода тобі байдужа.
От дурень...
МИТНА СЛУЖБА
Зачекай.
Що таке, брате?
От не знаю, чи можна тобі довіряти.
Думай про це як про можливість почати все спочатку.
А тепер давай просто зробимо це.
Мені б не треба було нічого починати спочатку, якби не ти.
Ти це повторюєш, відколи тебе взяли.
- Просто розслабся та роби справу. - Не треба мені розслаблятися.
Треба. І ще треба припинити звинувачувати мене у своїх помилках.
Роману Пірсу треба вчитися самому відповідати за власні вчинки.
- Іди до дідька. - А ти повертайся у Барстоу.
У Барстоу я не повернуся.
Брайане О'Коннер, Романе Пірс, знайомтеся - це Моніка Фуентес.
- Вони мають інформацію по Верону? - Їх підготували.
Добре. Тоді слухайте.
Верон шукає водіїв. Я вас обох влаштувала на цю роботу.
Ще взяла кількох братків, аби було схоже на правду.
- Коли починаємо? - Зараз.
На чому їздитемо?
Про кабріолет і не мрій.
Зачіску зіпсуєш.
Та нічого. Як на мене, все одно забагато хрому.
Чорт! Звідки ви конфіскували ці тачки?
Доповіси після зустрічі з ним.
Думаєш, з цими бовдурами виникнуть проблеми?
Я з ними впораюся.
Якщо будуть якісь проблеми - одразу дай знати.
Дякую, Маркаме.
Я поїду з тобою, ковбою.
- Чого це вона з тобою поїде? - Ти і так кабріолет узяв.
Тут праворуч.
- Ти був копом? - Так.
Довго ти під прикриттям?
Втратила лік.
Ти як?
Плейбою, пильнуй дорогу.
- Думаєш, розіб'ємось? - Ще не вирішила.
Що ти коїш, Брайане?
Він «вглядався і розганявся»? Це я його навчив.
Коли дістанемось місця - ви самі по собі.
Подиви лише.
Ви де взяли ці тачки? У сухі сніданки такі вкладають?
Дуже смішно, Фонзі.
Козел.
Роберто, Енріке, сфотографуйте водіїв,
номери, машини і все, що знайдете.
Уперед.
Тримай язика за зубами, слухайся мене.
- Я впораюся. - Я серйозно.
Займайся своєю справою. Я зі своєю розберуся.
Руки, брате.
Станьте з усіма.
Уперед.
Картере.
- Водії тут. - Добре.
Ходімо.
Стійте.
Що тут, брате? Кажи.
Дякую, що зібралися так швидко.
Мою червону «Феррарі» вчора конфіскували,
вона на штрафмайданчику у Малому Гаїті.
Звідси кілометрів 30.
Машина - то таке.
Важливо те, що я лишив у бардачку.
Перша команда, яка дістанеться сюди з тим пакунком,
отримає можливість працювати на мене.
Це що? Така форма співбесіди?
А ніхто вас під дулом не примушує.
Це все.
Ваші посвідчення. Передайте сюди.
Ще до Різдва, хлопці.
Уперед! Руш!
По конях!
Швидше, брате!
Гаразд, побачимо, на що здатна ця красуня.
Агенте Маркам, вони рухаються на південь по I-95.
Зрозумів.
Тікають. Не дивно.
Тримайся мене, Ром. Що у тебе?
Чого це я ганяюся за котом?
Розумник.
Думаєш, крутий, Роме?
Подивимось, що ти ще можеш, Брайане.
Дещо для тебе приберіг.
Дивися на оце, брате.
Дідько.
Чорт, Роме, як тобі оці яйця?
Викаблучний який!
Це Брайан О'Коннер і його школа водіння, красеню!
От скажений білий!
Дідько!
От йолоп.
Прибери свою дупу з дороги!
Лайно, чуваче.
Що тут у нас?
Непогано. Покажи його напарника.
Тачки, тачки. Де ті тачки?
От жесть. Де ті тачки?
Ну ж бо, треба тачки знайти. Де вони є?
- У середньому подивися. - Що?
Тадам!
- Одінься. - Заздриш.
Дідько!
- Не дай йому втекти. - Жодних проблем.
Заспокойся, Фонзі!
Якого біса?
Лайно. Копи.
Якого біса вони тут роблять?
Роме, ні!
Валимо.
Сучий син!
Викрадення машини у підлітковому віці. Два роки у колонії для неповнолітніх.
Потім ще рік за співучасть у збройному пограбуванні.
Він чистий. Брудний, але чистий.
Добре.
Гей, чуваче. Є щось попоїсти?
Ми зголодніли.
Посади їх біля басейну.
Добре. Ходімо.
- Що ти у ній видивляєшся? - Та нічого.
- Витріщався на неї. - Та ні.
- Я ж бачив, що витріщався. - Гаразд, хай так. Все одно замовкни.
Сам замовкни. Не вказуй мені, коли мовчати.
Ану, стулити пельки. Обидві. Бо як баби. Невірогідно.
Ти затишно влаштувалася у цім здоровеннім маєтку.
Спиш із ворогом.
Ні-ні. Сядь.
Нічогенька «Феррарі» стоїть біля входу.
Я радий, що тобі подобається.
Люба, потримаєш?
Оце все було заради клятої сигари?
Ні. Заради роботи.
Чи ви справді подумали, що у мене б могли конфіскувати тачку?
То моя пристань.
Ви двоє завинили мені ворота.
Зніму з платні.
- З нашої платні? - Так.
- Цікаво. - От і добре.
Що за робота взагалі?
Ходімо.
У домі крізь вуха.
Я дещо вам дам перевезти з північного берега на Кіз.
І що це?
Просто покладіть, що скажу, у машину і везіть до мене,
і не дозволяйте себе зупинити. Все зрозуміло?
Так. Копи турбуватимуть?
Ні. Я проплатив трохи часу, але його небагато.
Довезете -
я особисто вам видам сотню штук на фініші.
Хай по сотні на ніс, папику.
Послухай,
щось мені здається,
що ти реальний багатій.
- Не чіпай мене ніколи. - А у нас дірки у кишенях.
Я ж сказав,
що ми голодні.
Є ідея.
Ходімо з нами ввечері до клубу, гаразд?
Добре. «Перлина» опівночі?
Трохи познайомимося.
Непогано.
- До вечора. - Бувай.
Гей, ти!
- Не порожні в тебе кишені. - Чорт.
Різак поверни.
Придурку.
Чуваче, у тебе їх не менше дюжини.
Не надто ти розумний, га? Ходи звідси. Просто забирайся.
Той самий Ром з тим самим лайном.
Відчепися.
Рота на замку не втримаєш? Ображаєш людей? Крадеш у Верона?
Ти думаєш, я комусь дозволю зверхньо до себе ставитись?
Я у в'язниці такого не дозволяв.
Гадаєш, я це все пущу за вітром?
«Гей, ти, різака віддай».
Клята багата дупа.
- Ти ще й озброєний. - Типу ти - ні.
Отож.
- Від цієї мити говоритиму лише я. - Ти хочеш більшого за це.
У якому сенсі?
У сенсі, що ти через дівок завжди втрапляєш у халепи.
Чоловіче, майстерня у Теджа шикарна. Усе лише найкраще.
Автоматичне приладдя.
Новенькі підйомники. Все не старше за пару місяців.
- Привіт, Джиммі. Як справи? - Як сам, Булліт?
Це мій друг Ром. Зроби ласку.
Як звільнишся, передивися оці «Ево» і «Спайдер».
Переконайся, що все тіп-топ.
«Ево»? Ти де «Ево» узяв?
- Довга історія. - Ну добре.
- Дякую, Джиммі. - Ходи, подивися.
Чорт, так спекотно і волого, я б і труси зняв.
І не кажи.
Подиви, скільки потенціалу.
Рею, не роби цього. Я так усі гроші програю.
Та ну, припини. Я знаю, ти можеш краще. Ну ж бо.
Чорт.
Дівчинко, твій хлопець готовий загасити цю пожежу!
Ох, які форми.
- Ходімо. - Та це серйозно.
Рею, я не хочу програвати.
Не роби цього. Не треба так зі мною.
Давай, Рею. Ну ж бо.
Тедж Паркер? Це Роман Пірс.
Власне кажучи, в Маямі треба знати лише його.
У нього скрізь є зв'язки.
- Просто він такий. - Давай, ходи до татка.
- Як справи, Сусі? - Як сам, дорогенький?
- Ти як? - Добре. А ти?
Що це? Свіжачок?
Ще працюю. Треба доробити.
Художниця, чорт забирай. Талановита дівчинка.
Рею, зроби це, або вмри! Швидше, Рею, давай швидше!
Отак, хлопче!
Грошики! Грошенята!
Усі грошики мені.
Отаке тут життя, га?
- Щодня таке. - Божевілля.
Просто тут і зараз. Як справи, друже? Чого такий сумний?
Швиденько, давай. Мені конче треба. Як сам? Дякую. Щиро дякую.
Як почуваєшся? Усе гаразд? Дякую.
Не кепсько.
Бачу, ти грошики полюбляєш, свояче. Теж ганяєш?
Ні. Я поцілував стіну на швидкості 195 км пару років тому.
З того часу лише організатор та отримувач грошенят.
Тедже, послухай. Він побуде у місті деякий час.
Можна, він у гаражі твоїм попасеться?
- А у тебе ніяк? - Ні.
Я з ним співіснувати не хочу. У нього погані звички.
Гаразд, як скажеш. Покажи йому тут усе. Я зараз до вас приєднаюсь.
- Дякую. - Без проблем.
Так, хтось хоче відігратися?
Ну, Джиммі, як тобі? Бачив щось подібне раніше?
Ні. Вони обидві зібрані так, як я і не бачив ніколи.
Що?
Так, чуваче. Обидві з пристроями GPS.
Ось чому Маркам знав, що ми на тому штрафмайданчику.
Агов, майстре-механіку. Повикидай-но з них те лайно.
Я спробую, але це не прості штуки.
Там вся система кермування, блок запалювання, головна електромережа -
все з'єднане з тим GPS.
Скажи мені дещо, друже.
Де взагалі твій «Скайлайн» подівся?
Я навіть не питаю, де ти був
або звідки взяв ці тачки?
- Вони круті. - Так, круті.
Так круто пропаяні, що хто б оце за тобою не наглядав,
знає, чи ти пристебнутий їздиш.
Гаразд, Джиммі.
- Зроби, що зможе, брате. - Добре.
Дякую тобі.
Їх треба зробити якнайшвидше.
Подивись лише.
Бачиш, «Каділлак» на тому боці вулиці?
Еге ж. Вони у нас на хвості відколи ми виїхали від Верона.
- Вони задню дали. - Коли?
Еліан і Фідель!
Привіт, друже. Лобове протерти?
Що ти робиш, чортило?
Раз, два, три, чотири, посміхніться!
Усе в ажурі, земляче?
Поцілуй мене в дупу.
Паскуда.
Газуй!
Він попалить усе прикриття ще до того, як ми почнемо справу.
- Білкінсе, що пішло шкереберть? - Це я хочу тебе спитати.
Покажи руки. Руки вгору!
- Що таке? - Що відбувається?
Стій ото. Гадаєш, можна в мене стріляти? Я федеральний агент!
Ти про що?
Забери руки! Забери його від мене!
Те, що у тебе значок, не означає, що можна нам усе псувати!
Руки геть від мене!
- Твоє щастя, що я тебе не пристрелив! - Стули пельку!
Не вказуй мені, Брайане!
- Ти майже зруйнував усе прикриття! - Я тут.
Не можна отак приїжджати.
Ти наче не знав, що Верон нас випробовуватиме?
- Ні. Я думав, що ви тікаєте! - Тікаємо?
Ну, клас. Просто шик!
А якби Ром хотів у тебе поцілити? Ти б тут не стояв.
Це все треба взяти під контроль.
Це моє!
То й що?
Розповідай, що знаєш.
Ми з Ромом будемо кур'єрами Верона.
Ще не знаю, де і коли,
але він сказав, що купив нам вікно часу, гадаю, у місцевих копів.
Я міг би поговорити з хлопцями з поліцейського управління.
Ні. Погана ідея. Якщо з них хтось у Верона на ставці,
ми не маємо видавати їм подробиць операції.
Точно.
До того ж, Верон сказав, що особисто буде на фініші.
Це гарна новина.
Якщо ви везтимете йому гроші від наркотиків,
то ми його візьмемо за відмивання.
- Є одна проблема. - Яка саме?
Фуентес.
- Верон її має. - Має її?
- Це як? - Туфту кажеш.
Ти розумієш, що кажеш? Ми знаємо, що бачили.
То як гадаєш, О'Конноре? Вона з ними? Ти розумієшся.
- Це у якому сенсі? - А твій приятель тобі не сказав?
Він у Лос-Анджелесі пристав до Білкінса.
Віддав своєму дружку свою тачку і дозволив зникнути.
Ось тому він більше і не коп.
То що ти скажеш, експерте?
Чоловіче, навіть і не знаю.
Гаразд. Ми за нею наглянемо.
Забираймося.
Відпустив дружка?
Припини. Я не хочу про це говорити.
Сам припини. Я хочу все про це почути.
Я сказав, забудь про це, брате.
Там Фуентес із Вероном,
Маркам мало нас не здав,
наші тачки під стеженням,
і це не краще браслета на нозі.
Одне скажу, якщо Маркам знов таке викине перед Вероном, -
нам кришка!
Знаю, чоловіче. Якось все недобре закрутилося.
Треба придумати вихід із цього, якусь стратегію.
- Стратегію? - Так.
Це мені до вподоби. Що ти задумав?
Не знаю. Але нам треба ще дві тачки.
Так. Ось і вони.
Фонзі і Фабіо. Добре, що ви приїхали.
Хочете позбутися тих ваших іграшкових машинок?
Та ні, просто подумали, що ваші тачки
заслуговують на кращих водіїв, тому хочемо їх забрати собі.
А знаєш, треба з цим розібратися.
Зачекайте. Розберемося з цим на дорозі, гаразд?
Хай кожний з вас проїде туди й назад, по парах. Ставка - тачка.
Хто програє - додому йде пішки.
- Ми на перегони приїхали. - То по машинах.
Ну ж бо, брате. Заберемо ці тачки.
Дивись. Ми не зможемо просто так їх зробити.
У «Хемі» 425 коней,
а «Єнко» розженеться на повну секунд за п'ять.
Доведеться щось вигадувати.
Одне можу запропонувати - усю міць приберегти на зворотній шлях.
Вертаємось на всю.
- Нема питань. - Зробимо це, брате.
Мені помаранчеву.
Фабіо, ти не готовий!
Гаразд.
Кожен по разу їде до бочок у кінці кварталу і назад.
Другий номер чекає на старті, поки напарник перетне оцю лінію.
Перша команда, що двічі проїде туди й назад, переможе у гонці.
Ось тоді
переможена пара віддасть ключі.
Інакше снідатимете через соломинку до кінця днів.
Розумієш?
Зрозумів.
Тебе це теж стосується.
Я в курсі.
Гаразд. Починаймо.
Ну ж бо, давай, Роме, ти зможеш! Цей чувак - ніщо.
Вважай, що програв. Бо я тебе зроблю. Вже.
Прощайся з машиною.
- Зроби це, Роме! - Давай, падлюко, ти ж можеш.
Думаєте, я нервуюся через цього дурня? Він ніщо!
- О, ні. - Американська сила.
Якби у тебе двигун був такий швидкий, як язик.
Зроблю його. Маю зробити.
Отже, починаймо!
- Ну добре. Я це краще зроблю. - Давай.
На старт і руш!
Ти зелений ще! Я тут головний!
Ромі Ром! Не чув про мене?
От паскуда.
Дожену. Їй-бо, дожену.
І де зараз твій довгий язик?
Ця тачка їде додому зі мною, друже.
Дідько. А оце тобі як?
От лайно!
Так, хлопче! Давай, Корпі!
Вибачай, блондинчику. Як мій пил на смак?
Не знаю.
Ну ж бо, Роме.
Якого...
Слушно, малий. Подивимось, чи стане тобі духу.
Давай, Брайане. Мерщій назад!
У нас дві нові тачки!
Чорт!
Ти не готовий, хлопче! Ходи-гуляй, Фабіо!
Жетонів на автобус купи!
Перлина
- Привіт, як справи? - Добре. Як тебе звуть?
Ми гості містера Верона.
Та тут оаза, брате.
Так. Потенціалу он скільки.
Чорт. Ручка є?
Тут усе серйозно.
Он на ту кралю на гойдалці подивись.
А ви, хлопці, непрості. Верон із найманими працівниками не гуляє.
А тоді ти йому хто?
- Де він сам? - Їде.
А ти з Вероном хіба не завжди поряд?
- Що це означає? - Та нічого.
- Я відлити піду. - Та піди.
Що це з ним?
Не вірить людям із посвідченнями.
Кажеш, наче знаєш.
Я був копом лише із пару місяців, а Романа накрили у рейді по гаражах.
Вісім тачок і всі кримінальні.
Ти його здав?
Ні, я і не знав, що відбувається. Але йому байдуже.
Відколи я став копом, Роман ставився до мене, як до друга, що став ворогом.
Що вам запропонувати, містере Верон?
Скажи, хай вони ідуть до мене.
Авжеж. Я і думаю, гарна річ.
Чорт.
- Я тобі нічого давати не збирався. - Добре.
- Як справи? - Він тут.
Де він?
Он там. Не дивися.
Вибачте, містер Верон просить вас приєднатись до нього.
Ходімо.
От бачиш, про що я.
Усе добре. Пропустіть їх.
Сідайте, хочу з вами поговорити.
- Як справи? - Добре. А вам тут добре?
- Так, мені тут подобається. - От і добре.
Красива, так?
Так.
Гарна.
А ти сміливий, хлопче.
Це мені до вподоби.
Жінки - то могутня сила.
Он бачиш, там білявка поряд із тим чоловіком?
Лише за п'ять хвилин
вона із нього дістане що завгодно.
У тебе чудове волосся.
Дивись.
Цікаво, куди вони підуть? Сідай.
Ти підпалив машину моїх хлопців. Це так?
Так.
Підпалив.
Я чутливий до питань авторитету.
І я так само.
Здебільшого через копів.
Прогуляймося. Ходімо.
- Ми щойно прийшли. - А вже ідемо.
Ходімо.
Ну ж бо.
Що це таке?
Повеселімося.
Дякую.
- Буде весело. Лишимося ще. - Та ні, забираймося звідси.
Гей, Картере.
Знайомся, це детектив Вітворт.
Один із кращих у Маямі.
Дякую, люба.
Вам тут подобається, детективе?
Так, подобалося.
Ну, ти ж мене знаєш.
Так.
Знаю.
Довгенько вже тобі плачу.
- Вероне, так не можна. - Замовкни.
Маю для тебе одне останнє завдання, детективе. Чуєш мене?
- Ми вже це проходили. - Справді?
Так. І я сказав, що не можу.
Це неправильна відповідь. На стіл.
Я детектив, Вероне!
Зробиш мені бодай щось,
тут цілий відділок буде за хвилину.
Стули пельку, жирне лайно.
Припиніть негайно.
Якого біса? Що це таке?
Сядь.
Ти про це пошкодуєш. Припини негайно!
Щойно відро стане достатньо гарячим, детективе,
цей щур почне шукати вихід.
А подітися йому буде нікуди, окрім як углиб.
Потримай.
Забери її від мене!
Стули пельку.
Ти в курсі, що середній пацюк прогризає сталеву трубу?
Допоки він шумить, то хвилюватись нема про що, детективе.
А от як замовкне - значить, зайнявся ділом.
Припини!
Не можна бути таким кретином! Припини негайно!
Ти командуєш патрульними підрозділами, які працюють на моїй території.
Я лиш хочу 15-хвилинне вікно,
коли всі до єдиного просто зникнуть. Це ти почув?
- Я цього не можу! - Не можеш?
Припини.
Гаразд. Моніко, підійди.
Допоможіть!
Заткни йому рот.
Поможіть!
Допоможіть!
Він мене кусає!
Що?
Хочеш щось сказати?
Він мене гризе. Господи Ісусе!
- Я все зроблю! - Що зробиш? Кажи.
Я зроблю це. Зроблю тобі те вікно.
Тільки забери його з мене.
Забери його!
Якщо зрадиш мене,
то мій пацючок
навідається до твоєї дружини Лінн,
до сина Клея та до дочки твоєї, Лексі.
Чуєш мене? Все зрозумів?
- Чуєш мене? - Забери його.
Я твої кляті очі випалю! Випалю до бісової матері.
А тепер можеш іти.
- Геть його. Уперед. - Заберіть щура.
Ну, хлопці, як вам шоу?
Є 15 хвилин, а потім усі копи Флориди почнуть за вами полювання.
Приходьте у кафе «Версаль» післязавтра о шостій ранку, готові до кермування.
- Зрозуміли? - Так.
Не грайтеся зі мною,
бо будете наступні. Добре?
Шампанського скуштуйте. Ходімо.
Бісів пацюк.
Ще раз торкнешся іншого чоловіка - я тебе вб'ю.
Чуєш?
Подивись на мене. Почула мене?
Вона брала в цьому участь. З чого це?
Ти ж бачив, як вона схопила його за голову.
Вона мала це робити. Він її випробовував.
Пам'ятай, вона так само під ударом, як і ми.
Надто ти нею переймаєшся.
Вона мені нагадує ту несамовиту дівку з трейлеру, Таню.
Таню? Це з якою ти гуляв після мене?
Та не міг же я не взяти, що саме дається.
Ну добре, зрозуміло.
Справді?
Поганяймо за гроші, я на газ натискаю
і закис азоту тебе позаду лишає.
І Тедже, ти зараз програєш гараж.
Ну і грець з ним.
Я механік, та в картах я маю кураж.
Плати! Отак.
Плати. Ну, я ж казав.
Я радий, що ти радієш. Такий радий. Але гараж оце мій.
«Флеш-рояль», віддай мені все оце.
Хочеш з ним поговорити - говори.
Не можна на це грати, ще і надовго.
Поклади гроші на стіл. Я наступної роздачі заберу.
Джиммі, ти чим мені віддаватимеш борг, коли так програєш Теджу?
- Як ся маєш, брате? - Дуже добре.
Тедже, я спати. Давай, до завтра.
Що ти тут робиш?
Брайане, вони вас уб'ють. Я чула, він казав це Енріке і Роберту.
Закінчите гонку - отримаєте по кулі у голову.
Точно почула все правильно?
Точно.
Хлопці Верона прийшли...
Я знаю, що вони шукають. Оцю твою подружку.
- Ніхто не знає, що я тут, я тихо. - То якого біса вони усі тут?
Не знаю. Може, про щось здогадуються.
Затримай їх. На пару хвилин.
Перевір її, земляче. Перевір.
Знайшов, що шукав?
Привіт, приятелю. Всім привіт. Як вам можеться?
Іще злишся, що так з машиною вийшло?
Ну, не треба, земляче. Хіба ти жартів не розумієш?
Справа уже не в тому, чи ти хороший поліцейський, чи зробиш, що треба.
Тебе просто вб'ють. Так що шукайте вихід.
Верон вам платить, аби ви таки кам'яні обличчя мали?
Бо якби у мене були ті гроші,
я б видалив бородавку з носа на твоєму місці.
- Добре? - Так.
Скільки він вам платить?
Щоразу як я вас бачу - ви у шовкових сорочках,
із прикрасами, ну, справжнє тобі Маямі.
Ходите по клубах,
такі м'ясисті, аж розпирає.
Не роби цього, Брайане. Не їдь.
Будь обачна.
Ти куди зібрався? Постій тут із нами, приятелю.
Навіть не думай про це.
Забирайся з човна мого товариша.
Опусти зброю!
Ти перший, телепню! Кидай перший!
Я його пристрелю! Кинь зброю!
Опусти зброю!
Досить.
Замовкніть.
Усе скінчено. Ну ж бо.
Усе скінчено. Ходімо.
Це наша зброя. Ну ж бо. Ходімо.
Я радий бачити, що ви так добре порозумілися, хлопці,
адже завтра Роберто і Енріке їхатимуть із вами.
Аби у нас не виникло проблем.
Скоро побачимось.
Якого біса вона тут робила?
Куди ти їздила вранці?
На сніданок із друзями.
Із друзями?
Картере, у мене ще бувають друзі.
Гаразд.
Побачимось пізніше.
Класна сорочка, Білкінсе.
- У мене вихідний. - Авжеж.
Значить так.
Учора Верон залякував копа, аби той дав нам вікно.
Їхати нам до аеродрому на Флорида Кіз біля Налвуд авеню.
Верон звідти полетить і полетить назовсім.
Зачекай, звідки тобі це відомо?
Від Моніки.
Вона виконує свою роботу. Вона нас попередила.
Попередила вас про що?
Верон хоче нас вбити після того, як ми віддамо йому гроші.
Їхати прямо у засідку - не наш план. Я відміняю операцію.
Чорта з два, Білкінсе. Це справа митного управління.
Ніхто нічого без мене не відмінить.
Дивіться, усе буде просто.
Їдете, віддаєте Верону його гроші,
а я там на нього чекатиму і візьму його.
Якщо відмовитесь, я знайду достатньо звинувачень, аби ви обидва зникли.
Візьміть оце.
На вас повсякчас будуть пристрої стеження,
аби у вас не виникло якихось нових планів.
Та аби з ними нічого не сталося, так?
Так.
Цей чувак просто козел.
Точно.
Хочу прояснити.
Якщо не зробимо цього - потрапимо до в'язниці.
Але якщо зробимо, то Верон нас уб'є.
- Класна угода, еге ж? - Так.
А можливо і класна.
Я знаю, що у цього типа купа грошей, які він покладе до нас у машини.
І я знаю аж дві причини,
з яких Верону ті гроші більше не потрібні.
Ось і маємо.
Це ти і я.
Як у старі часи.
Що думаєш?
Думаю, вони не з тими хлопцями зв'язалися,
ось що я думаю.
- Йо, Тедже, що там? - А що?
Чоловіче, ти швидко все підженеш?
Якщо хочете здійснити цей план,
то кращого місця вам годі і шукати.
То що ви думаєте?
Думаю, це те, що треба. Що тут зберігають?
Тут усе так чисто.
Кришка розподілювача.
Джиммі, у тебе півпорожніх пляшок ніде не валяється?
Звісно, але я вас уже затарив усім.
Та ні, гадаю, нам це знадобиться для дечого іншого,
адже у машинах може стати усім затісно, розумієш?
Відколи це ти стільки жереш?
Я ж у тюрмі сидів, брате.
Знаєш, як там паскудно годують.
А тут усе так закрутилося,
що боюся, скоро або знову опинюся там само, або загину.
Тож намагаюся з'їсти все, що можу, поки ще можу.
До того ж, лікарі сказали, що у мене швидкий метаболізм.
А пам'ятаєш, як ми зростали?
Ганяли м'яч у багнюці.
Потрапляли у різні халепи за усі ці дурощі?
Коли тебе взяли, знаєш, копом я був, чи ні,
якби я щось міг зробити,
то зробив би.
Я просто хочу, аби ти це знав.
Це тому ти дозволив утекти тому хлопцю в Лос-Анджелесі?
Так, мабуть, це дуже вплинуло.
Коли мене взяли,
то не була твоя провина.
Це я у всьому винен, сам Роман Пірс.
Геть без даху. Дикун.
Ніхто мені був не указ.
Сам по собі.
Так, але ти вже не такий.
Уже не такий, брате.
«Навігатор» Верона їде з резиденції.
Прийняв.
Сер, Верон їде до аеродрому.
Добре. Хай наша пташка злітає. Скажи, хай тримається на відстані.
- Готовий. - Дякую.
- Усе готове. - Дякую.
- Усе готове? - Так. Зробимо це.
Докладай.
Що там відбувається?
Група один, готові.
- Група два, готові. - Група три, готові.
Група чотири, тут теж усе чисто.
Група п'ять, готові.
Група шість, усе чисто.
- Погнали. - Ну, ти знаєш, що робити.
Залишайся спокійним та зосередженим.
Аеродром на з'їзді з Налвуд авеню.
Третій з'їзд після мосту.
Зрозуміло.
Ну то як, готовий до цього?
Та ну, чуваче. Зброя, вбивці та брудні лягаві?
Я для цього на світ народився!
Давайте.
Бачу активність у трейлерному парку Верона.
Не зрушай з місця, поки я не дам наказу!
Завантажуй.
Усім підрозділам
негайно до трейлерного парку. Терміново! Вперед!
Дідько. Місцева поліція заходить на наших хлопців.
- Три мішки у кожну машину? - Мабуть.
Лягаві.
Я назад до в'язниці не хочу.
Ти куди? Їдьмо!
Що він робить?
Гаразд, хай над ними буде гелікоптер. Я хочу їх бачити.
Виконую.
«Ліма 2-5», слідуй за GPS.
Ти хоч знаєш, що робиш?
Тримайся мене, Роме. Не відставай.
Вони рухаються на південь трасою І-95.
Готую повітряний електростатичний розряд.
От лайно!
- Вони наздоганяють! - Стули писок!
Непогано кермуєш, Роме.
Я за тобою, Брайане.
Дивись он туди!
Що то було?
От лайно!
ЕСР - ПОМИЛКА - СЛАБКИЙ СИГНАЛ
- Давай, візьми кермо. - Ні-ні-ні, я не вмію водити.
- Тримай кермо! Поклади на нього руки. - Я не вмію їздити!
Просто тримай його рівно. Отак.
Що ти робиш, чоловіче?
ЦІЛЬ У ЗОНІ УРАЖЕННЯ
Так, чуваче!
Тримай.
ПОЛІЦІЯ
Білкінсе, пташка на місці.
Так.
Бачу «Навігатор» Верона.
Добре. Гроші у дорозі. Чекайте на місцях.
Ти гарний водій.
Дякую, побратиме.
Попереду усе перекрито. Їм нема куди подітись.
Що то було?
Є картинка.
Вам має надходити відео.
Є. Усе видно.
Куди вони прямують?
Дідько.
Ну, кращі з кращих у Маямі, покажіть, на що здатні.
Ну ж бо. Усі за мною.
Гей, тут усі зібралися. Час починати виставу.
То починаймо.
Добре. Починаємо вечірку. Вперед!
Це підрозділ 25-99. Підозрювані в облозі.
От лайно!
Оце заваруха! Масштабна!
Так! Зробимо це!
Заціни.
На відео ми їх не бачимо.
Загубили у натовпі.
Роз'їжджаємось.
Так!
Бачу їх, прямують на захід по Біч.
Вас чую! Бачу їх!
Митна служба встановили дві машини, що прямують на захід по Біч.
Прийняв. Слідуйте за ними.
Зрозуміло.
Дідько.
Вони у пастці.
Руки покажи!
Руки вгору.
Ого, хлопці. Я в курсі, що у мене талон прострочений, але щоб аж таке!
Якого біса?
Де вони?
А отаке до смаку?
Так! Оце їзда із задоволенням!
Хіба не задоволення від такої їзди?
Молодець.
- Ти про що це зараз? - А, неважливо.
Ти, кілер із кам'яним обличчям!
А як хапався за той ремінь безпеки!
Гей, Тедже, брате, дякую. Ти зірка. Я твій боржник.
Так, Брайане, боржник, ще й який. Чимало заборгував...
Нам.
Сусі передає, що завинив ти нам.
- Йо, Роме, ти чуєш? Прийом. - Що сталося?
Здається, нам треба провернути лиш один іще фокус.
Залюбки, друже! Зробимо це!
Може, варто узяти Верона, поки ще маємо змогу?
Ні! Не зараз!
Що?
Ви їх загубили?
Дідько!
Ті паскудники тікають!
Ти тут головний. Що нам робити?
Візьмемо його. Він звідси не поїде.
Подобається кататись?
Так, машина швидка, га?
Класика. Стара школа.
Американська міць.
Вона усе може. Показати?
Ось, заціни, хлопче.
Гей, що це ти витворяєш?
Сидіньо катапульто, братику!
Усе вийшло! Обожнюю цю кнопку!
Будьте напоготові.
Містере О'Коннер, усе вийшло! Як вітром здуло! У мене чисто.
Зустрінемось на місці! Поквапся! Працюємо!
Гаразд, на 10-4.
Готові? Уперед!
Покажіть руки!
Ані руш!
Усе чисто!
Це не Верон із Фуентес.
Тобто, не Верон із Фуентес?
Тоді де вони в біса є?
З'їжджай на Тарпон-Пойнт.
Тарпон-Пойнт? Там аеродрому нема.
А хто що казав про аеродром?
Брайане?
Брайане, чого ти забарився?
- Йо, бро. У нас новий план. - Якого біса?
Ми з ним зустрічаємось на з'їзді на Тарпон-Пойнт,
а не на аеродромі.
- І що ти хочеш сказати? - Я ж кажу, у нас новий план.
Брайане?
Брайане, ти чуєш?
От чорт!
- Якого біса він робить? - Федерали не там, де треба.
Брайанова краля сама із Вероном.
Тож...
Тож Брайан не приїде!
- Усе гаразд, випускай його. - Виходь.
Відкрий багажник.
Прискорюйся.
Де решта?
- У другій машині. - Друга машина?
- А де друга машина? - Їде.
- Їде? - Так.
Ось твої гроші.
І ти нічого не знаєш про агентів, які штурмували мій літак?
Найсмішніше те, що я лише одній людині сказав про аеродром.
Агенти митної служби стають дедалі гарніші, га?
На човен її.
- Ходімо. - Іди на човен.
Сховайте машини, а його позбавтеся.
Сідай у машину.
Приїхали.
А знаєш, ти мені подобаєшся.
Хоча вбити тебе доведеться. Така робота.
Що це?
Це Барстоу, малеча!
Зараз буде непереливки!
Рушай.
Ну ж бо.
Ти мене надурила.
Але прокололася.
За одинадцять із половиною місяців один-єдиний прокол.
Відведіть її вниз.
Побачимося за хвильку.
Я думав, ти вже мертвий.
Я так само думав. Дякую, що врятував, брате.
Що ти робиш, Брайане?
Не знаю. Як Верон побачить гвинтокрил чи човен митників - і їй кінець!
Човен.
Машина. Човен.
Ти ж не збираєшся робити те, що я думаю?
- Думаю, так. Ти зі мною, брате? - Так.
Гаразд, пристебнися.
Покажи йому дещо з «Князів загроз»!
Ми все зробимо, ще б пак! Тримайся, Роме! Тримайся!
Брайане, ти геть божевільний!
Якого біса ти робиш?
Здається, рука зламана.
Візьми пушку.
Усе скінчено, Картере.
Ти ціла?
Так!
У мене все добре.
Ми його взяли, друже.
Ми його взяли. Вшиваймося звідси.
МИТНА СЛУЖБА
Ну, тут усе.
Усього було три мішки? Ті, що на човні?
То ми в розрахунку?
Кримінального минулого нема?
Ви свою частину угоди виконали.
Тож усі справи видалено.
Ну, може мішків було і шість.
Але будемо вважати, що ми в розрахунку.
- Агенте Данн? - Так, сер.
Ми знайшли ще докази.
Ходімо. Віднесемо до машини.
Дивись, мило там не упусти, чоловіче.
Сподіваюсь, ти знаєш, що коли він вийде, то замочить тебе.
А він не вийде.
Ще побачимось.
- Думаєш, він вийде? - Вийде.
Ні, справді. Думаєш, він вийде?
Ми з твою історією розібрались. Ти чистий і вільний.
На дорозі стоїть твій седан.
Не розбий його на шмаття.
Дякую, Білкінсе. А ти нічого.
- Дякую. - Дякую, що подбав про нас.
Тепер мені віриш?
Тепер вірю.
Вибач.
Рада була працювати з тобою, О'Коннере.
Навзаєм.
Я, мабуть, затримаюся у Маямі, нагляну, аби з тобою все було гаразд.
Ну, знаєш, про що я.
То ти залишишся у Маямі, га?
Чуваче, я обожнюю Маямі. Суцільне божевілля!
Відкриємо разом гараж.
Гараж? Із чим ми це робитимемо?
А в кишенях не порожньо, братику.
І не голодні вже, так?
Переклад: Ольга Цяцька , братику.