AKUTTMOTTAK
Gi meg noe beroligende.
Hva gjør vi?
-Ro ned og vent her. -Moren min er syk.
Så hvor lenge…
Hun fikk ikke sove i går.
Vi kommer snart til dem, så vent litt.
Unna vei.
Doktor, vær så snill.
Unna vei, takk.
Bli hos meg. Åpne øynene.
-Takk. -Vær så god.
Mamma.
Ja?
Unnskyld.
La oss dra.
BLOODHOUNDS
-Mr. An Mun-ju? -Ja.
Flaks at det ikke var en nerveskade.
Skal du ikke fjerne arret?
Vi har forseglet såret,
men du bør fjerne arret fort hvis du skal få det bort.
Det er dyrt, hva?
Jeg kan gi deg en henvisning.
Her. Se på dette bildet av en nylig behandling.
-Ser du arret på pannen hans? -Ja.
Dette er bildet før behandlingen.
Her er han etter laserbehandlingen.
Jeg skjønner.
Det er fjeset ditt, og du er enda ung.
Jeg tror det er best å få det ordnet.
Nei, det går bra. Takk.
Er det en Choi Han-seon her?
Ja, kom inn.
Woo-jin.
Går det bra?
La meg få se.
Nei.
La meg få se.
Fy fader.
Hvor mange sting er det?
Tretti sting.
Herregud. De jævlene. Dette gjør meg forbanna.
La oss anmelde.
Ringer du purken, dør moren din.
-Jeg kan ikke. -Hvorfor ikke?
Det kan sette moren min i fare.
Faen, seriøst.
Ok. Hva med kontrakten?
Ja. Se her.
Jeg har aldri hørt om et "utsettelsesgebyr".
Du må betale 10 %
av hovedstolen hver uke til lånet er betalt.
Moren din lånte 50 millioner. Bare gebyret er fem millioner.
Men betaler du ikke, dobles det.
Renta øker fra fem til tjue prosent.
Jævlene skrev det med liten skrift så folk ikke så det.
Dette er svindel. Moren din hadde ingen sjanse.
-Hva kan jeg gjøre? -Betale tilbake umiddelbart.
Renta blir 100 millioner. Huset ditt er sikkerhet.
Vi har ikke pengene.
Pokker. Faen, seriøst.
La oss spise først. Hva vil du ha? Jeg spanderer.
Entrecôte.
Har du energi til å spøke nå?
Jeg vil virkelig ha det.
Ok.
Jeg spanderer svinewok. Like godt som entrecôte.
Det går bra.
Jeg drar alltid hit etter trening.
Det er en rutine. En perfekt en.
Ikke si et ord, bare spis, forstått?
-Forstått. -Hei!
Det er så godt å se deg.
-Du store. -To svinewok.
Ok, hvem er din nye venn?
-Hei. -Han er boksevennen min.
Sier du det?
-Jeg må ta denne telefonen. -Ok.
Hallo, dette er Woo-jin. Hvordan går det?
Vel, saken er…
SØNNEN MIN
Hei, Gun-woo.
Woo-jin så på kontrakten.
De er profesjonelle svindlere. Det kunne ikke unngås.
Det er ikke din feil, mamma.
Takk, gutten min.
Hva sa de om ansiktet ditt?
De sier det leges bra.
Det er en lettelse.
Jeg og Woo-jin rydder kafeen senere.
Du bør hvile hjemme i dag.
Nei, jeg skal rydde opp. Bare la det være, ok?
Det går bra. Jeg gjør det på vei hjem.
Maten din er klar.
Mamma, jeg ringer deg tilbake på vei hjem.
-Greit. -Ok.
Hjelp meg denne gangen.
Det er ikke for meg, men for en venn.
Jeg betaler avdrag og renter i tide. Det blir ingen problemer.
Vi kan få lån med to prosent andre steder. Gi meg en lav rente.
Gi meg rente på én prosent.
Jeg trygler deg. Bare denne ene gangen. Det er fordi jeg bryr meg om denne gutten.
Hjelp meg.
Vet du hvor mange lån jeg krevde inn for deg?
Jeg gjorde det uten betingelser.
Hvorfor ringte du meg ikke?
Den kom nå.
Ta litt.
Dette er Koreas beste svinewok.
-Ikke sant? La oss spise. -Ja.
LA OSS SNAKKE PÅ KONTORET
Han har kort lunte, så bare hold deg rolig.
La meg snakke.
Ok.
-Mr. Seo. -Ja?
Hvor mye koster denne?
Omtrent 20 millioner won.
Bror! Woo-jin er her!
Hei, din jævel. Du er frekk som bare dukker opp og ber om penger.
Tror du jeg har noe fint å si?
Jeg beklager. Kom igjen.
Pokker.
-Sett dere. -Sett deg.
Ok.
Hvordan endte du opp med gjeld?
En gjeng bøller tok ham. Smile Capital.
Smile Capital? De folka i Gwangan-dong?
Jeg vet ikke stedet.
Herlighet.
Vel, Smile Capital er ikke bare en gjeng idioter.
De er et stort selskap.
Hvor mye skylder du?
-Hundre millioner won. -Jøss.
Du er fucka.
Akkurat. Så hjelp oss.
Du har mye penger.
Du får 100 millioner med én prosent rente over ett år.
Tusen takk.
Men da vil jeg ha deg tilbake i din gamle jobb.
Denne bransjen blomstrer takket være covid-19.
Vi smir mens jernet er varmt og tjener penger. Hjelp meg.
Jeg gir deg en feit bonus for hver innkreving.
Herlighet. Det kom brått på.
Pokker.
Jobb som blodhund hos meg i et år.
Dette er en mulighet.
En mulighet til å tjene mye penger.
Når kan du tjene så mye penger?
Jeg vet hva du mener, men det kom så brått på…
-Bestem deg. -La oss dra.
Hva?
Betyr ikke innkrevinger å banke folk?
Å utnytte svake for penger, gjør deg til en bølle.
Vi er boksere.
Hei, småen.
Om du ikke betaler Smile Capital tilbake, dør du.
Og de tar organene dine.
Hva gjør du?
Takk for alt. Jeg kommer tilbake en annen gang.
Kom igjen.
Kødder du med meg?
Ser det sånn ut?
Jeg tuller.
Vi ses igjen.
Hei, la oss dra.
Faen.
Hei, bokser.
-Stemple den. -Ok.
Når forretningene blomstrer, gi oss en del av kaka, ok?
Tusen takk.
-Godt jobbet, sir. -Vi drar.
Det er vel ingen problemer? Nei, sir.
Ja. Her.
Her er pengene vi krevde inn i dag.
Vi går rundt og samler ID-kort fra hjemløse folk.
Hvem er du?
Hva ser du på? Tilbake til arbeidet.
Ok.
Vi vil jobbe hardt for å skaffe deg det beløpet du trenger så snart som mulig.
Kan det fikses denne uken?
Denne uken? Jeg skal prøve, sir.
KIM JUN-MIN
MASKER ER PÅBUDT I VENTEROMMET
Jeg håper dere ikke har ventet for lenge.
DREAM ON CAPITAL
-Hvorfor har du ikke på deg masken? -Jeg skal ta den på igjen.
Jeg ber deg ikke ta den på. Jeg spør hvorfor den er av.
Du lot oss vente i over 30 minutter. Det var tungt å puste.
Drittunge! Skal du beskytte folk når du ikke eier tålmodighet?
Hva har en maske med å beskytte folk å gjøre?
Kom deg ut.
Dra, din jævel!
Faen.
Den jævelen.
Faen heller.
-Du hadde masken av, ikke sant? -Nei.
Jeg så det.
Jeg hadde dratt den ned.
Det er som å ta den av. Ikke lag unnskyldninger. Ut!
Ut, sa jeg!
Faen.
"Faen"?
Herlighet.
Dra ned masken.
Hva heter du?
Cheon Dong-woo, sir.
Ok. Hvor høy er du?
Jeg er 1,87 og 74 kilo.
Noe trening?
Ti år med kickboksing og hapkido.
-Hva studerte du? -Sikkerhet ved Yongheon universitet.
Jøss, du er kremen av kremen.
-Og militæret? -Jeg fikk fritak.
Korsbåndet røk under fot-volleyball.
Jeg skjønner.
-Ses neste gang. -Hvorfor avviser du meg?
-Jeg vil ha en marinesoldat. -Må det være det?
Ja.
Faen ta. Du burde ha nevnt det i stillingsannonsen.
Vent litt. "Faen ta"?
Du kastet bort tiden min!
Det er ikke slik man opptrer mot eldre.
Drit i det.
Som en eldre bør du ikke kødde sånn…
Ses neste gang, ok?
Ja, sir!
MARINEKORPSET FUNKER DET IKKE, FÅ DET TIL Å FUNKE
HONG WOO-JIN 1216. KLASSE
Kom hit nå.
Hvorfor løper vi?
Han var i 734. klasse!
Bare én mann i Korea kan flytte en billion i kontanter
med én telefonsamtale.
Formann Bang Seong-ho.
Og bare én person vet hvordan formann Bang ser ut.
-Du sier alltid det er én person til alt. -Kjeften.
Bang stolte bare på og tilbød opplæring til én person.
Den personen er Mr. Choi.
Og Mr. Choi er grunnen til at jeg kan tjene til livets opphold her.
Nå forstår dere dette universet, hva?
-Vel, ja. -Ja.
Greit. Jeg liker det.
Mr. Choi ønsker å ansette noen.
Noen som risikerer livet i alle situasjoner for å redde en person.
Noen respektable.
Noen som kan noe om denne bransjen.
I går begynte jeg å gå gjennom noen søkere,
men ingen dugde.
Så ringte en juniorsoldat i marinekorpset meg.
Snakk om upåklagelig timing!
Vennen min er seniorsoldat i marinekorpset.
-Hvilken klasse? -1207., sir.
Jeg er fra 734.
-Ser du? -Jeg liker det jeg ser!
Jeg skal legge inn et godt ord for dere hos Mr. Choi.
Noter ID-numrene deres.
Vel, sir.
Vi kontaktet deg fordi vi trenger et lån.
Derfor ber jeg dere møte Mr. Choi.
Han kan være skummel som en tiger,
men han har et dypt og forståelsesfullt hjerte.
Godtar han dere som sine egne, vil han alltid ta seg av dere.
Er han seniorsoldat?
-Spør du om han er marinesoldat? -Ja.
Han fikk fritak for å ha sluttet på ungdomsskolen.
Jeg skjønner. Det var en talemåte.
Som når rappere sier: "Dette er hiphop, det er hiphop".
Hva snakker du om? Skriv ned ID-nummeret ditt!
Ja, sir.
Jeg så minen hans.
-Ja. -Jeg tror ting ordner seg.
-Takk. -Kom igjen.
Ikke noe å takke meg for.
Uansett, hvor mange sloss du med?
Kanskje rundt ti?
-Men én fyr fikk meg ned. -Bare én?
Han var bygget som en tanks. Han tok meg og skallet meg ned.
Ikke stort å gjøre når de skaller.
Hei. Hva om
du må jobbe som innkrever for å betale din mors lån.
Hva vil du gjøre?
La oss tenke på det sammen.
Utmerket arbeid, som vanlig. Takk.
Nei, vi tar oss av det.
Det er Mr. Ohs spesialitet.
Greit.
La oss spise hos Yang-jung snart. Vi ses.
Yang Jae-myeong dro til Chungjeong-ro og Myeong-dong
for å hente 400 millioner i kontanter fra sju lånehaier.
Så ga han dem til en direktør for Smile Capital i Gwangan-dong.
Kjenner du ham?
Jeg kjenner ham ikke.
Yang Jae-myeong tar hjemløses identitet
for å skape skallselskaper, og han låner penger fra lånehaier.
Lånehaier biter på, for de deler ikke info
med hverandre, og de kan ikke dette trikset.
De oppdager det når de går til det falske firmaet for å hente pengene.
Dette ble planlagt av noen som kjenner kontantstrømmen godt.
Yang Jae-myeong er visst bare en brikke.
Hvordan vet du om dette?
Var det år 2001? Eller var det i 2002?
Noen utga seg for å være frivillig på et sted for funksjonshemmede
og stjal masse ID-er.
Han opprettet et firma på papiret og tok et lån
på syv milliarder won fra lånehaier i Myeong-dong
og stakk av til Filippinene. Det er verdt titalls milliarder nå.
Hva skal vi gjøre?
Hva?
Lånehaiene blir svindlet.
-De er på en måte kollegene dine. -De klarer seg nok selv.
Lånehaier kan ikke gå til politiet.
Hyeon-ju, dette er noe de må løse selv.
Jeg er en som er død for denne verden.
Jeg har levd slik i ti år.
Hva skjedde med den personen som dro til Filippinene?
Ble han tatt?
De som tapte penger til ham
sendte blodhunder til Filippinene.
Døde han?
Det er brutalt.
Hyeon-ju.
Skal jeg ansette noen til å hjelpe deg?
Vel, nei.
Det er farlig, og du ble til og med skadet.
Det er bare en skramme.
Likevel.
Det er raskere og lettere å jobbe alene.
Få deg litt søvn.
Hei, din drittunge!
Bra slag!
Sir, hvorfor gjorde du det der mot et barns ansikt?
Hvem sa det til deg?
Jeg spurte In-beom.
Snakker Beom om sånt?
-Til meg, ja. -La meg ta denne.
-Bra. -Bra slag.
Han spyttet på meg foran guttene.
Jeg satte et eksempel.
Blir du involvert, får jeg mer jobb.
Jang-do.
Du må ta ansvar og handle noen ganger.
Det er sånn de frykter deg.
Ja, sir.
Hvorfor har ikke den rikingen kontaktet meg? Det har gått over en uke.
Jeg prater med Mr. Park og avtaler et møte. Vi trenger bare ett.
Det gjør vi.
AMATØRMESTERSKAP GUN-WOO
Jøss, han har jaggu bygd kropp.
Bokset ikke du før i tiden, sir?
Jeg var bare en amatør.
Denne kroppen vitner om flid og ånd.
Kropper lyver ikke.
Det er sant, sir.
Men den ungen kan ingenting om bransjen.
Takk.
Det er han som har hengt med Kim Gun-woo i det siste.
Ifølge et detektivbyrå
banket han en masse gjengmedlemmer i Incheon
og gjemte seg i marinekorpset.
Han har oppført seg etterpå.
Han har hatt noen oppdrag, så han kan det grunnleggende.
Jeg tror det kan være bra å ansette dem begge.
-La meg få møte Gun-woo foreløpig. -Ja, sir.
Der er det.
SUSHI
Hallo, sir.
Hallo.
Mr. Moon sendte dere, hva?
Ja.
Denne veien.
-Vær så god. -Jeg?
Ja.
Hallo, jeg er Kim Gun-woo.
Sett deg.
Ja, sir.
Kan vi være dus?
Ja, sir.
Har du skadet fjeset ditt?
Ja, da jeg ville stoppe lånehaiene som ødela min mors kafé.
Jeg var en gang en lånehai selv.
Det er lenge siden jeg sluttet.
Ja, sir.
Nå tilbyr jeg lån uten rente
til syke som ikke har råd til behandling.
Jeg skjønner.
Jeg vil ansette noen.
Det er en ungdom som lærer om bransjen av meg.
Jeg skjønner.
Vi er ikke i slekt.
Men det er min eneste familie.
Ja, sir.
Jeg er redd for at hun kan bli skadet når hun drar rundt alene.
Så jeg vil at et godt menneske er sammen med henne og holder henne trygg.
Det er ikke pengeinnkreving?
Nei, det er ikke innkreving.
-Det er sikkerhet. -Jeg skjønner. Ja!
Kanskje du blir fornærmet,
men jeg har gravd litt om deg.
Jeg hørte at selv i tøffe tider mistet du ikke godheten din,
og at du har levd et flittig liv.
Å se deg personlig slik
viser meg et sterkt blikk.
-Jeg tror jeg kan stole på deg. -Takk.
Vel…
…hvorfor boksing?
-Jeg ville bli sterkere da jeg var liten. -Hvorfor?
Faren min drakk ikke mye.
Men det ble tøft første året på ungdomsskolen.
Han begynte å drikke og slå moren min.
Å se det som barn gjorde at jeg ville bli sterkere.
-Bor han med deg? -Nei, vel…
De ble skilt da jeg var 16. Jeg har ikke sett ham siden.
-Jeg er fra landsbygda. -Jeg skjønner.
Faren min var leilending.
Jeg skjønner.
Jeg husker godt da jeg var ti.
Det var stor hungersnød, noe som ga en elendig avling.
Da vi ikke betalte husleie
fikk husverten tjenerne sine
til å banke faren min brutalt…
…foran landsbyboerne.
Faren min skadet hodet kraftig,
men vi hadde ikke penger til sykehuset.
Han døde etter å ha lidd hjemme.
Derfor ble jeg fast bestemt på å tjene penger.
Jeg bestemte meg for å hjelpe de
som ikke har råd til behandling.
Jeg sier at vi bør overvinne
alle vanskelige situasjoner med et godt hjerte.
Ja, jeg har alltid et godt hjerte.
Samtalen flyter ikke.
Beklager. Jeg er ikke så god med ord.
-Sier du det? -Ja, sir.
HWANGSUSA
-Kom hit. -Ok.
Hvordan gikk det?
Bra, tror jeg.
Mr. Choi snakket mye, så jeg hørte mest på.
Jeg sa det ville gå bra!
Hei.
Hvordan var det?
Gutten er ikke morsom…
…men han er en fin gutt.
Jeg skjønner.
Gå forsiktig.
Han trenger visst penger fort. Ta deg av det i dag.
Ja, sir.
-Gi meg litt. -Spis mye, Woo-jin.
Det er litt for mye.
Det er ikke mye, men kos deg.
Frue, jeg elsker kimchi-gryte.
Kan jeg få smake?
Ja, vær så god.
-Forsiktig. Det er varmt. -Det er så godt! Takk for maten.
Kos deg.
Vi setter pris på hjelpen med dette.
Det var da så lite. Gun-woo er en nær venn.
Og marinesoldat. "Hepp!"
Alt vil ordne seg.
Takk.
Ta for deg.
-Ja! -Takk for at du lagde mat.
Spis opp.
Hvem er det?
-Jeg går og ser. -Ok.
Hvem er det?
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg jobber for Mr. Choi.
Jeg skjønner.
Hyggelig å treffe deg.
Her. Det er hundre millioner won.
-Hva? -Det er to års forskudd.
Altså…
Du begynner på jobb klokka ti i morgen. Jeg sender deg kontoradressen.
Takk, sir. Tusen takk.
Du burde takke Mr. Choi.
-Ja. -Da drar jeg.
Tusen takk.
-De rullede omelettene er nydelige. -Jeg lager flere til deg.
Hvem var det?
Her…
Mamma, saken er den
at jeg har fått en jobb via en bekjent av Woo-jin.
Hva slags jobb?
Jeg er livvakt for et familiemedlem av en rik forretningsmann.
Han likte meg godt
og ga meg 100 millioner won som forskudd for to års jobb.
-Virkelig? -Ja.
La oss bruke dette til å betale gjelda, så det ikke påløper renter.
Jeg føler at jeg har ødelagt fremtiden din.
Nei, mamma, jeg…
Å leve lykkelig med deg er det som betyr mest for meg.
Jeg kan trene samtidig. Jeg begynner å bokse etter pandemien. Det går bra.
Jeg er så lei for det.
La oss smile, ok? Dette er bra.
Takk, Woo-jin.
-Hei, sir. -Unna vei.
Myeong-gil, kom hit.
-Hva er det? -Han kom for 20 minutter siden.
-Han kom tidlig. -Iil-gruppens formanns eldste sønn.
-Kjenner du ham? -Myeong-gil, vær forsiktig med ham.
-Hvorfor? -Her borte!
Ja, sir.
Gi meg våtservietter.
Jeg trykket, men ingen kom.
Beklager, jeg henter noen til deg.
Da jeg jobbet som nestleder på Speed, drakk han og sloss med eieren.
Mener du Hyeon-ji?
Ja.
De kranglet om politikk mens de drakk.
Etter noen dager ble butikken utsatt for skattegranskning.
Hun måtte selge huset for å betale skatten.
Vi fant ut at familien hans har forbindelser overalt.
Skatteetaten, politivesenet, riksrevisjonen…
Den familien er overalt.
Overklassen er sånn.
Virkelig?
Politikeren Hyeon-ji kjeftet på kan være i familien.
Jeg skjønner.
Jeg var bare bekymret for deg.
Greit.
Har du ordnet noen pene jenter?
Han ba oss la være.
Greit. Slapp av, ok?
Han tok med seg noen.
-Hvem? -En senior fra politiskolen.
Er han enda aktiv?
Ja. Han ble best i sin klasse.
Kjenner han deg?
Neppe. Det er flere år mellom oss.
Samme hva, ikke gjør noe.
-Forstått? -Ja, sir.
-Jeg ber dem ringe. -Ok.
Hallo, sir.
Du er her.
Han er en fetter av meg.
Jeg er Min Gang-yong. Hyggelig.
Du har en flott stemme.
Kim Myeong-gil.
Han sa han hadde sprit, så jeg ble med. Håper det er greit.
De sier du gjør store ting. Det er en ære å møte deg.
Æren er min.
Dette er Lee Jin-su, en av mine medarbeidere.
Jeg skjønner. Vi har møttes før, ikke sant?
Jeg har et vanlig ansikt.
Jeg må beklage.
-Sett deg. -Ja visst.
Jeg ville ikke snylte på deg, så jeg har med min egen.
Jeg ville spandere.
La meg.
-Beklager på hans vegne. Han drikker ikke. -At bare du er edru gjør ting vanskelige.
Å bli full sammen garanterer at ingen ombestemmer seg senere.
Da bør du drikke hans andel også, som en lojal venn.
-Jeg tror du liker å drikke. -Jeg liker lojalitet.
Ok, skjenk meg et glass.
Se som du heller det i deg.
Godt, ikke sant?
Jo.
La meg.
Vil du ha en shot?
Jeg tror du tenkte på noe større.
-Jeg tar den. -Ja visst.
Herlighet.
Statsansatte drikker oftest soju.
Men å drikke Blue i et glass… Det er visst lykkedagen min.
Og nå et glass til meg.
Du drikker godt.
Jeg vil også ha et glass. Det er jo min sprit.
Ja?
Ok. Jeg skjenker med én hånd.
Sett i gang.
Her.
Jøss.
Nå!
Bånnski!
Dere drikker godt.
Gang-yong, hjelp meg å holde meg edru.
Ok. Om vi mister kontrollen… Hvor er de? Da skal jeg…
…arrestere noen.
Samle glassene.
Faen.
Nå som vi har delt noen drinker, kan vi ikke legge alt på bordet?
La oss gjøre det.
Er du rik?
Jeg har en ydmyk bakgrunn, men jobber hardt.
Har du 100 milliarder?
Jeg lyver ikke om pengesaker.
Sier du det?
Det er rart.
De sa vi kunne lete i alle kriker og kroker i Smile Capital.
-Vi ville ikke finne 50 milliarder engang. -Du har rett.
Skatteetaten gjør vel ikke jobben sin.
Skal vi ringe dem?
Herregud, du er full.
Mr. Kim ser ikke glad ut. Beklag med det samme.
Ja. Beklager.
Jeg drakk for mye på tom mage. Alkoholen traff meg hardt.
Ikke uroe deg for pengene.
Nei vel?
Jeg skjønner.
Jeg burde vel aldri uroe meg for penger.
Forresten, mamma ba meg hilse til formann Bang.
Hun er takknemlig for den gangen.
Men han som ga henne pengene den dagen…
…var rundt 45 år gammel.
Hvordan har du holdt deg på samme alder i tjue år?
Plastisk kirurgi?
Det er vanlig nå til dags.
Du trodde vel ikke jeg kom til å spørre moren min?
Hva er det som skjer?
Hvorfor er du så stille?
Hallo? Er du typen som holder munn når du er i en ugunstig posisjon?
Var det det de lærte deg i fengsel?
Herregud, han ler.
Greit, smil.
Pokker ta, Gang-yong!
Jeg vil ikke drikke mer. La oss avslutte.
Mr. Kim.
Jeg skaffet 100 milliarder.
Så vi møtes aldri igjen.
Kom hit, Kimmegutt.
Kom igjen, skynd deg.
Hvis du tuller
med familienavnet mitt igjen…
…dør du.
Forstått?
Ja?
Du har levd et innholdsrikt liv. Du har jo et knivsår her.
Hva sa jeg?
Hei, la oss dra.
La oss dra. Vi har vært her så lenge.
Mr. Kim, jeg ville la tvilen komme deg til gode.
Du virket som en hardtarbeidende fyr.
Jang-do.
Ja, sir.
Bli med Beom og finn noe du kan bruke mot den fyren.
Noe stort.
Forstått, sir.
ANTIKVITETSHANDEL
-Takk for at du ble med. -Klart det.
Hva er det?
Hva?
-Blir du med inn? -Ja.
Jeg vil snakke med Mr. Choi og få en jobb selv. Vil du ikke det?
Det hadde vært fantastisk.
Så støtt meg når jeg snakker med ham. Gi meg komplimenter.
-Ok. -Greit. La oss gå.
-Hallo, sir! -Hallo, sir!
Du fant frem.
Ja, sir.
Jeg brukte pengene fra deg til å betale lånene mine i dag.
Tusen takk.
Jeg tror du vil gjøre det bra.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Hallo, sir! Jeg heter Hong Woo-jin.
Jeg hjalp Mr. Moon med jobben hans før.
Gun-woo og jeg hadde et spesielt forhold i marinekorpset.
Ja.
Da jeg så Gun-woo kjempe fra sidelinjen,
ville jeg hjelpe ham, men jeg kunne ikke gjøre stort.
Og det gnagde på meg innenfra.
Men jeg er så lettet over at en god person som deg hjalp ham.
Jeg er så takknemlig.
Dessuten har jeg kommet frem til
at jeg kan hjelpe deg, sir.
Jeg er bedre kjent i bransjen.
Det er flaut å skryte til deg,
Myeong-dongs legende,
men jeg er flinkere enn Gun-woo er.
"Hva med å bli med Gun-woo og lære ham opp
og hjelpe ham?
Ville ikke det ha hjulpet ham litt?
Nei, det ville hjulpet ham veldig."
De tankene fikk meg til å tørre å komme hit.
Med din tillatelse
vil jeg følge Gun-woo og hjelpe ham!
Hvorfor ikke?
Takk, sir!
Sett dere.
-Ja, sir. -Ja, sir.
-Takk, sir! -Takk for teen, sir!
Det er én ting jeg ikke nevnte.
Jeg betaler kanskje lønna, men dere er ikke mine ansatte.
Hva for noe?
Dere må ha et intervju med Hyeon-ju.
Jeg skjønner.
Hva skjer hvis jeg ikke klarer intervjuet?
Du må betale tilbake lønna.
Jeg brukte alt for å betale tilbake lånene våre.
Jeg tror du gjør det bra.
Hva?
Men Hyeon-ju vil absolutt ikke ha en livvakt.
Men jeg er så dårlig med ord, Mr. Choi.
Lykke til.
Mr. Choi.
Hvis jeg klarer å overtale Hyeon-ju til å ansette meg og Gun-woo,
kan jeg også få en lønn?
La oss gjøre det.
Woo-jin.
Jeg må nå en hodebunnsmassasje.
-Ja. -Ha det.
Ja, sir. Kos deg.
Ja.
Bruk dette
til å kjøpe en god lunsj.
Ok. Takk, sir.
Jeg vil virkelig jobbe i dette perfekte firmaet. Sir.
Dere to…
…holder sammen, samme hva.
-Ja! -Ja!
Lykke til!
-Lykke til! -Lykke til!
Hva?
Å, faen!
-Hva er det? -Hei!
Hva er dette?
-De lå i denne. -Virkelig?
Det må være over hundre millioner won.
-Hundre millioner? -Hei!
Se på dette.
Herregud. Inni her også.
Vent nå litt.
DET KOMMER GJESTER TIL BOKHANDELEN HA EN FIN PRAT
Faen.
Sytten milliarder, atten milliarder,
nitten milliarder…
-Tjueén milliarder, tjueto… -Woo-jin.
For å være ærlig,
har jeg møtt Hyeon-ju før.
Hva? Hva mener du?
Da jeg besøkte deg her om dagen,
jaget hun en hjemløs person,
så jeg fulgte etter henne og fikk elektrosjokk.
-Elektrosjokk? -Ja.
Vel, sloss dere?
Nei, hun bare kjeftet på meg. Det var alt.
Jeg skjønner.
Ikke vær redd.
Jeg tar meg av alt.
Bare se på.
Bare bøy hodet.
Du fikk meg ut av tellingen.
Beklager.
Hallo, Ms. Hyeon-ju.
Vi ble håndplukket av Mr. Choi selv,
så du kan jobbe trygt.
Emneknagg "livvakt". Emneknagg "vær sikkerhetspersonalet mitt".
Emneknagg "sjef".
Emneknagg "gutta dine".
Hva var det?
Bare tenk på oss som gutta dine. Hyggelig å treffe deg.
Bare si ifra.
Vi tar oss av alt du trenger.
Jeg trenger ingenting.
Ok, men fra nå av
sier du fra om hva enn du trenger.
Nei, jeg trenger ikke noe fremover, så forsvinn.
Liker du oss ikke?
Jeg kan ikke mislike dere etter få sekunder. Jeg trenger dere ikke.
Du har ikke sett oss jobbe. Hvordan vet du det?
Jeg har klart meg fint alene hittil,
så jeg trenger dere ikke.
Og jeg hater folk som krangler.
Jeg vil ikke krangle…
Det der er å krangle.
Vennligst dra.
Mr. Choi sa at vi kunne bli.
Prøvde du ikke å overtale meg?
Nå begynner du faen meg å lyve.
Jeg trodde bare skoene dine var falske. Dra.
Ut, sa jeg!
Hallo, hører dere meg ikke?
Kom dere ut! Pokker!
Jeg trenger virkelig denne jobben.
Bruk meg i én måned.
Om jeg ikke er til hjelp, drar jeg.
Bare en måned, jeg trygler deg.
Unnskyld meg.
Trenger du penger, låner bestefar deg litt.
Jeg legger inn et godt ord, så dra.
Dette er ubehagelig.
Pengene…
Mr. Choi har gitt meg to års forskudd allerede.
Moren min ble lurt av Smile Capital og tok opp et lån.
Gjelden økte til 100 millioner,
så jeg måtte betale den i morges med pengene fra Mr. Choi.
Hvis jeg må gi pengene tilbake, vil jeg være i mye trøbbel.
Vær så snill, jeg ber deg.
Kom deg opp. La oss gå og spise.
Hvorfor lånte du penger fra Smile Capital?
Moren min ble lurt.
Hvor stort var lånet?
Hundre millioner.
Var det over da du betalte? Var det andre skader?
Moren min driver en kafé,
men den er i ruiner nå.
Jeg skjønner.
Var det da du skadet fjeset ditt?
Ja.
Føles nok urettferdig.
Gikk du til politiet?
Nei.
De truet med å drepe moren min.
Hvem?
Sjefen deres.
Deilige hamburgere har ankommet.
Hør på meg først.
Som dere vet,
er ikke bestefar en lånehai mer.
Han gir lån uten rente til folk i nød.
Men av og til
treffer vi på folk som vil utnytte hans gode hjerte.
Yang Jae-myeong var en av dem.
Han løy om at moren hans måtte opereres. Han lånte ti millioner won og forsvant.
Det tok meg et halvt år å finne ham.
Jeg så ham tigge foran en togstasjon.
Først trodde jeg Yang Jae-myeong hadde blitt hjemløs,
men jeg så hvor rene tennene hans var da jeg passerte ham.
Så jeg fulgte etter ham.
Jeg oppdaget at han og bøllene hans lot som om de var hjemløse
og stjal ekte hjemløse folks ID-kort.
De bruker dem til å danne skallselskaper og åpne kontoer.
Så lurer de private lånehaier
og tar opp lån på alt fra titalls til hundretalls millioner.
Denne taktikken var så profesjonell
at vi trodde Yang Jae-myeong jobbet for noen.
Jeg fant ut at denne personen hadde bånd til Yang Jae-myeong.
Kjenner dere ham?
Ja.
Målet vårt i dag er å få et tall
på hvor mange ID-kort Yang Jae-myeong stjeler per kveld.
Samme hva som skjer, ikke gjør noe.
Om de vet at vi følger etter dem, er all planleggingen forgjeves.
IDENTIFIKASJONSKORT
Det er luer bak. Dekk fjesene.
Hei. Hva med denne jævelen?
Han er for full.
Jeg tror han har noe på seg.
Hei, der.
Finn en som ikke er drita.
Ja. Ok.
-Følg meg. -Ja, sir.
-Hei, la oss dra. -Ok.
Hold hodet lavt.
Hallo, sir.
Ja.
Du burde ikke ligge på det kalde gulvet med bare en spinkel avis.
Du bør legge noe under og legge deg.
Ja.
Herlighet.
Når spiste du sist?
Det må være en dag eller to siden.
Vi er ikke slemme mennesker.
Vi er fra en organisasjon for hjemløse i Seoul.
Jeg skjønner.
Myndighetene dannet organisasjonen så vi kunne hjelpe hverandre.
Hva med å bli med?
Ja?
Hvis du blir med der, trenger du ikke å sitte her.
Vi finner deg straks en jobb.
Du får 20 masker gratis hver måned.
Og vi fikser det statlige stipendet på 300 000 per måned til deg.
Tre hundre tusen won…
-Sir. -Ja.
Har du et ID-kort, kan vi registrere deg med det samme.
Så kan vi skaffe pengene innen neste uke.
Forstår du?
-Ja. -Ok.
Her.
Ikke alle får bli med, så ikke si noe.
Ok.
Takk.
Den fyren er god til å snakke.
Takk.
Fire ID-er hittil…
-Unnskyld meg, sir. -Hva er det?
Vi er fra en organisasjon for hjemløse.
-Saken er… -Din jævel!
Hei, din jævel! Hvor er ID-en min? Få den!
Hva? Din sprø jævel! Faen!
Slipp, din jævel!
Hei! Du kan ikke bli involvert!
Tekst: Susanne Katrine Høyersten