Mi a fene?
Te meg ki a franc vagy?
Na gyere, bazmeg!
Te szemét!
Bassza meg!
Hé, gyerünk!
Woo-jin! Hívjunk mentőt!
Gun-woo, bajba kerülhetünk.
Egy ember haldoklik.
Hyeon-ju!
Egy öregember komolyan megsérült,
kihívtuk a mentőt.
És Yang Jae-myeong?
Elfutott.
Mondtam, hogy ne lépjetek közbe!
De komolyan megsérült.
Nem tehettünk mást.
- Nem is ismeritek. Miért léptetek közbe? - Igen, de…
Mi legyen?
Visszahívom.
- Mi az? - Hyeon-ju! Figyelj…
Nagyon sajnáljuk.
Teljesen a mi hibánk volt.
Hol vagy? Hadd kérjek személyesen bocsánatot!
Felejtsd el! Befejeztük.
Hyeon-ju! Csak öt percet adj, kérlek!
Nem hülyéskedek.
Sajnálom. Gun-woo is szeretne bocsánatot kérni.
Csak öt percet adj!
Kérlek!
Gyertek a könyvesboltba!
Woo-jin!
Én ezt nem értem.
Mit?
Ha nem lépünk közbe, az öregember meghalhatott volna.
Te is láttad.
Láttam.
Így volt helyes, miért kell bocsánatot kérnünk?
- Miért kell esdekelnünk? - Ez volt az első megbízatásunk.
Hyeon-ju nem látta, amit mi, ezért nehéz megértenie.
Még nem ismerjük jól egymást.
Ha bocsánatot kérünk, elkerülhetjük a félreértéseket,
és elsimíthatjuk a dolgot.
- De… - Gun-woo!
Nem tettél semmi rosszat.
De ha kell ez a munka,
jobb, ha összedolgozunk, és ezt most elsimítjuk.
Most az egyszer, jó?
Igen, jó.
KOPÓK
Ne ülj le! Gyorsan végzünk.
Verekedtetek velük?
Elkerülhetetlen volt.
Nem dolgozhatunk együtt.
Mi az?
Nem nyilvánvaló?
- Őszintén bocsánatot kértünk. - Szarok a bocsánatkérésetekre!
Yang Jae-myeong látta az arcotokat, nem?
Csendben meg akartam figyelni, hogy legyen bizonyítékom.
De most majd meghúzza magát, mert tudja, hogy követik.
Vagyis annyi a tervemnek.
A sapka és a maszk eltakarta az arcunk.
Aha. És akkor már nem is tud felismerni?
Csak mert nem lógott ki a torzonborz hajad?
Bazmeg! Egy kilométerről felismernélek!
Na, mi lesz? Húzzatok el!
- Bocsánatot kértünk. - Kifelé!
- Muszáj volt. - Mi?
- Még nem vagyunk összeszokva! - Ezért nem kelletek!
- Ezt diktálta a helyzet! - Milyen helyzet?
- Hát nem érted, bazmeg? - Miért szapultad a hajam?
- Elmegyünk. - Baszki!
Ne kiabálj többet, kérlek!
Valahogy megoldom,
és visszafizetem Choi úrnak a pénzt.
Woo-jinnal végighallgattuk a kiabálásod,
most hallgass meg engem!
Ha valaki felajánlaná, hogy segíti a munkádat,
ha cserébe megölsz valakit,
meg tudnád tenni?
A Smile Capital igazgatója tette ezt velem.
Ha tétlenül nézném, hogy valaki haldoklik előttem,
rosszabb lennék az igazgatónál.
Helytelen lenne.
Gondolkozz el ezen!
Találunk másik munkát. Ne aggódj!
Bocsi! Nem bírtam visszafogni magam.
Tovább bírtad, mint én.
Nem vagy éhes? Tudok egy levesezőt. Gyere!
Várj csak!
A járvány miatt tízkor bezártak.
Ettől csak még éhesebb lettem.
Elfelejtettem.
Fáj a hasam.
Nem én tehetek róla, hogy hamar zárnak.
De arról igen, hogy szóba hoztad.
Te nem tudtad visszafogni magad Hyeon-ju előtt!
Azt mondtad, jól bírtam.
Azért mondtam, mert lógattad az orrod.
Nem is lógattam!
„Nem is lógattam.”
Mit csinálsz?
Téged utánozlak. „Jaj, de éhes vagyok!”
- „Fáj a hasam.” - Hú!
Hogy lehetsz ilyen csúnya?
Ezzel ne poénkodj!
Ez nem poén. Komolyan mondom.
Megbántottál, kérj bocsánatot!
BOCSI, TÉVEDTEM. HOLNAP TÍZKOR VÁRLAK AZ IRODÁBAN.
Woo-jin!
Tudtam, hogy megenyhül!
Jaj, rövid!
Rövid!
Hogy lehettek ilyen hangosak?
- Nyugi, ez csak játék. Ne dobáld! - Mi bajod van?
- Gyerünk már, menj! - Jól van, na!
- Én jövök. - Tudom, geci.
- Ne gecizz! - Szarok rá.
- Kötelező a maszk, uram! - Jó.
Mi az?
Valaki követ minket, uram.
Kicsoda?
Fiatalok, de értenek a verekedéshez.
Biztos?
- Mi? - Hogy valaki követ!
Koncentrálj!
Van valami…
Beszélj!
Mielőtt elkezdtem önnek dolgozni, kértem kölcsön pénzt egy helyről.
Nem mondták, hogy kérik vissza.
Fogd rövidre!
De nemrég eljöttek behajtani.
Egy vörös macska volt a koma sapkáján, akit rám küldtek.
És a támadóink egyikén ma ugyanaz a sapka volt.
Talán véletlen.
Nem. Ugyanaz a sapka volt.
Kitől kértél kölcsön?
Az történt, hogy Yang Jae-myeong elfelejtette, hogy egyszer már
kirabolta azt a hajléktalant.
Összeverekedtek, miután megszólította.
Mégis mennyi kölcsönt
vesz fel Jae-myeong a lopott személyikkel?
Fejenként úgy 50 milliót.
Az tíz személyivel 500 millió.
Jesszus! Mióta csinálják ezt?
Legalább egy fél éve.
Azta! Egész vagyonuk lehet mostanra.
És ezt az uzsorások ölbe tett kézzel nézik?
Megjárnák, ha a rendőrséghez fordulnának.
Próbálják visszaszerezni a pénzt, de nem sok sikerrel.
A következő a tervem:
felajánljuk az átvert uzsorásoknak, hogy jutalék fejében visszaszerezzük
az ellopott pénzt.
1%-os jutalékkal az hárommilliárd von.
2%-ot kérünk.
Woo-jin!
Ha az uzsorásokat átverik,
nem lesz rosszabb azoknak, akik tőlük kértek kölcsön?
Mi?
A hiteleseiken hajtják be a veszteséget.
Na és?
A kisvállalkozások szenvedhetik meg ezt a legjobban.
Ebben igazad van.
Igen.
Hogy találtak meg?
Nem tudom.
Kapcsold le gyorsan a villanyt!
Bassza meg!
BÉKE KÖNYVESBOLT
Kapcsoljátok ki a mobilt!
Itt van? Biztos?
Igen. Biztos.
Egy könyvesbolttól kértél kölcsön?
Igen. A tulaj régen nagypályás uzsorás volt.
Hé, rúgj bele!
Most ebbe!
Mozogj már!
- Erősebben! - Mi?
Erősebben rúgd, te hülye!
Bassza meg!
Erősebben!
Rúgd erősebben, te ökör!
Elég.
Többre lesz szükség, hogy bejussunk.
Itt tartják a pénzt.
Tegnap, mikor visszajöttetek, nem követtek?
Busszal jöttünk.
Követhették a buszt.
Ha követtek, akkor miért nem támadtak le azonnal?
Miért vártak eddig?
- Lehet, ide akarta hozni Jun-mint… - Hyeon-ju!
Jae-myeong tegnap látta, mit tudunk.
Ha ránk akarna támadni, többen jöttek volna.
Valószínűleg nem tudták biztosra.
De lehet, hogy most szagot fogtak.
Mindenesetre meg kell tudnunk, hogyan találtak ránk.
Nehogy ez még egyszer előforduljon.
Jó. Megértem.
Miért nem ülünk le, hogy megbeszéljük?
Yang Jae-myeong tud erről a helyről?
Egyszer járt itt régen.
Akkor valahogy rájött, hogy közünk van ehhez a helyhez.
Igen.
Szerintem…
felismerhette a sapkádat.
Arra gondolok,
hogy egyszer utánad mentem, amikor egy hajléktalant kergettél.
Igen, az én voltam.
És a hajléktalan Yang Jae-myeong volt.
Értem. A francba!
Ugyanaz a sapka volt rajtam, ugye?
Igen. Elég egyedi az a sapka.
Akkor így akadhattak ránk.
De miért rugdosták meg a rolót?
A mi rolónk acélból van, nem alumíniumból.
Ezt ellenőrizték.
A francba, akkor vissza fognak jönni.
Hát ő?
Mit kerestek itt?
Itt járt az a fehér autó, ugye?
Mondj már valamit!
Sajnálom, uram. Az én hibám.
Tegnap este feladatot kaptunk.
Milyen feladatot?
Hát…
Milyen feladatot?
Jae-myeongot követtük.
- Miért? - Nagyapa!
Az uzsorások Jae-myeongot akarják.
Biztosan fizetni is hajlandóak érte.
Csak én tudom elkapni.
Pénz kell?
A pénzszerzés nem rossz.
És ti mit csináltatok?
Ők a testőreim, nem igaz?
Nem sérültem meg.
Csalódtam benned.
Én is csalódtam benned, nagyapa.
Yang Jae-myeong rossz ember.
Miért nem teszel semmit?
Csak csettintened kellene, és Hwang úr megszabadulna tőle!
Idegesítelek? Én még idegesebb vagyok!
Gun-woo, vedd le az arcodról a tapaszt!
- Tessék? - Gyerünk, vedd le!
Hát jó.
Ha Jae-myeongék még több uzsorást szednek rá,
azok a Gun-woohoz hasonló kisembereken
fogják kitölteni a haragjukat.
És akkor értelmetlenné válik a jótékonykodásod.
A pénzed egyenesen az uzsorások zsebébe vándorol!
Ha tényleg segíteni akarsz a rászorulókon,
először a Jae-myeong-féle szemeteket kell kiirtanod.
Ki tette ezt az arcoddal?
A Smile Capital igazgatója, uram.
Hogy hívják?
Azt sajnos nem tudom.
De a bal orcáján hosszú sebhely húzódott.
Menjetek haza!
Uram!
Lehet véletlen egybeesés?
Nézd meg, hogy Kim Myeong-gil-e a Smile Capital igazgatója!
Igen, uram.
Juju!
Mi az?
A testőreidnek hívtál minket.
Meg kell mondjam, jó érzés volt.
Na és?
Mi lenne, ha becenéven szólítanánk egymást?
Juju, egy csapat vagyunk.
Egyébként nem vagyunk egy csapat?
Csak egy felvetés volt. Jó lenne, ha egy nagy boldog család lehetnénk.
Ha egy család vagyunk, a legidősebb meghívja a többit enni.
Meghívsz minket?
Akkor hagyjuk a beceneveket!
Csak vicceltem.
- Nálam van nagyapa kártyája. Mit kértek? - Sztéket.
Azt te fizeted.
Grillbüfé?
- Grillbüfé? - Igen. Tudok egy jót.
Jó, legyen!
Menjünk!
Régóta barátok vagytok Gun-wooval?
Szerintem nem számít, hogy régóta ismersz-e valakit.
Attól még nem biztos, hogy jó barátok vagytok.
Akkor?
Az a fontos,
hogy egy irányba halad-e az életetek.
Csak így értheted meg a másikat, akár egy rövid beszélgetésből is.
Ez a fontos.
- És ez igaz rátok? - Igen.
A hozzánk hasonló bokszolóknak egy meccs több, mint egyszerű ökölvívás.
„Ó, látom már, milyen életed van.”
Bumm!
„Az enyém is ilyen.”
Minden ütésben benne van
az ökölvívó jelleme, szíve, tapasztalata, teketóriája…
Históriája?
Históriája.
Mindent látunk. Mindent tudunk.
Aha.
Ráadásul Gun-woo
tengerészgyalogos volt.
És ez mindent elmond róla.
Pontosan mit?
Mindent.
De miről?
Juju, ezt nem lehet csak úgy elmagyarázni. Ez olyan tengerészgyalogosos dolog.
Mikor a rapperek mindenre ráhúzzák, hogy hiphop,
ránéznek valamire, és azt mondják: „Ez hiphop.”
Megfoghatatlan.
Értem. Szóval megfoghatatlan?
- Most gúnyolódsz? - Én? Dehogy!
Én komolyan…
- Meghoztam. - Aha.
Mi a fene?
Nem kapcsoltad be a grillt?
Nem mondtad.
Az asztalnál ülő kapcsolja be, így szokás.
Nem tudtam. Kapcsoltad volna be előre!
Minek? Odaégett volna.
A vas nem tud odaégni!
Nem a vas ég oda.
Hanem a hús, ha a grill túlmelegszik.
Akkor a hús ég oda.
Ezt jelenti, hogy „odaég a grill”.
Ezt csak a profi grillezők mondják így. Én nem értek hozzá.
Anyukám is így mondja.
Az enyém meg nem.
- Ahhoz képest, hogy… - Tessék.
Láss hozzá!
Még nem lehet.
Amíg langyos, nem lehet rárakni a húst.
Igen, elrontja az ízét. Várni kell.
Beszélgetünk, amíg melegszik a grill?
Gun-woo! Beszélj normálisan!
- Jó. Choi úr tényleg a nagyapád? - Mi?
Ez meg honnan jött?
Erre én is kíváncsi lennék.
Na jó…
Elmondom dióhéjban.
Nyolcévesen gerincrákos lettem.
Tízéves koromra meggyógyítottak,
de apukám akkor meghalt.
Úgyhogy árvaházba kerültem,
de utáltam, és megszöktem.
Annyira éheztem,
hogy a küszöbre kirakott maradék csadzsangmjont is megettem.
Bárokban is dolgoztam más csellengőkkel,
de nagyon nehéz volt.
Inkább visszamentem az árvaházba.
Tizenhét évesen áthelyeztek egy másik árvaházba.
Nagyapa volt ott a főnök.
- Choi úr? - Igen.
Épített egy árvaházat, mert valami jót akart tenni.
Nagyon kedves volt hozzám.
Először azt hittem, hogy akar valamit,
de aztán rájöttem…
hogy tényleg csak kedves.
Nagyapa bármilyen órára befizetett, mert nekem nem volt pénzem.
Megtanultam kendózni és motorozni.
Choi úr tényleg kedves ember.
Középiskola óta suli mellett dolgozom, hogy kifizessük apám tartozását.
De mikor több mint 100 millióra nőtt, tehetetlennek éreztem magam.
Felfoghatatlan összegnek hangzik.
Ezért mikor Choi úrnak hála sikerült kifizetnem,
arra gondoltam,
hogy bármi áron meg fogom védeni.
Nagyapa szerint az emberek jellemének megismeréséhez
nyitottnak kell lennem.
Aki nemes jellem, az viszonozza a másik kedvességét,
aki jellemtelen, az pedig kihasználja.
- Így van. - Te kedves vagy, Gun-woo.
Igen. A kedvesség és a szorgalom a két erősségem.
- Már elég meleg. - Oké.
Ez ám a tökéletes időzítés!
Fejlődsz.
A legjobbtól tanultam, nem igaz?
Hirtelen kívülállónak érzem magam.
Mindegy. Siess, fordítsd meg!
Még nem lehet.
Bízz benne! Ért hozzá.
Jesszus, ti mindig így beszéltek?
Majd hozzászoksz.
De jó az illata!
- Mindent együnk meg! - Jó.
Mikor mész varratszedésre?
- Holnap. - Nem fájdalmas?
Tűrhető.
- Én meleget kértem. - Télen jobb a hideg.
Jesszus, hihetetlen vagy!
- Hyeon-ju! - Igen?
Jae-myeong ismeri a búvóhelyünk. Nem kellene tenni valamit?
Beszélek nagyapával.
- De gyorsan! Nincs időnk. - Rendben.
Lee kisasszony!
Az előtér egy hotel arca.
A nemzetközi vendégek a lehető legszebb, legkoreaibb előteret érdemlik.
Szeretném lenyűgözni őket.
Igen, értem.
LEE SO-HYEON CSAPATVEZETŐ
Alig várom, hogy halljam az ötleteit
a holnapi megbeszélésen.
A kaszinónk annak a hotelnek a tetején lesz.
Évi 100 milliárdos bevétel a célom.
Sokan jönnének az itteni kaszinókba most, hogy Makaó lezárt a vírus miatt.
Foglalunk nekik szobát minden héten, hogy szórakozhassanak.
Titokban felvesszük, ahogy játszanak.
És mikor elég készpénz folyt be,
Jang-do átadja a bizonyítékot
a rendőrségnek az illegális szerencsejátékról.
Miután tönkretettük a hotelt,
fillérekért szépen felvásároljuk.
Ha kész a kompromittáló anyag Hong úrról, 100 milliárdra lesz szükségünk.
Még 50 milliárd hiányzik, ugye?
Igen, uram.
Hajtsátok be a kintlevőségeket!
Adjatok el mindent!
Autó!
Igen, uram.
Itt van az autó, amit keresett.
Rendben.
Mindjárt jövök vissza!
Mi történik?
AUTÓMOSÓ
Hahó!
Mi történik? Az istenit!
Te bohóc!
- Maradj lent! - Bazmeg!
Ez undorító, bazmeg!
Mit csinál?
Könyörüljenek!
Fogjátok meg!
Halott vagy, bazmeg!
Hova mész?
Vetkőztessétek le!
Gyere csak ide!
Jó napot, uram! Erre tessék!
- Odabent van? - Igen.
Köszönöm a munkáját!
- Számíthat rám. - Köszönöm.
- Te kibaszott geci! - Bazmeg!
Sajnálom. Kérem szépen, adjanak ruhát!
Szépen helyben hagytátok.
- Jó napot! - Uram!
Fázom. Adjanak ruhát, kérem szépen!
Sajnálom, uram.
Hahó!
Maga…
Maga az? Bassza meg!
Te pojáca!
A múltkor nagyobb volt a pofád.
Idióta.
Tudod,
nem szabadott volna ujjat húznod vele.
Azt hitted, a főnököm megijed
és bocsánatot kér, vagy ilyesmi,
csak mert az unokatestvéred rendőr?
Mondok neked valamit.
A vadállatok visszaharapnak, ha bántják őket.
Nem számít, mennyivel erősebbek vagy gyengébbek nálad.
Visszaharapnak.
És most…
vetkőzz!
Micsoda?
Vedd le az alsónadrágod!
Megtanultam a leckét.
Most az egyszer engedjen e!
Az istenit!
Sajnálom. Nem tudom, miről van szó, de…
In-beom!
Most az egyszer engedjen el!
Fejezzük be!
Na, levetkőzöl?
Ne öljön meg!
- Élni akarok. - Igyál még!
Hajlandó vagy vetkőzni?
Igen, levetkőzöm!
Most rögtön.
Jó döntés.
Hong igazgató, vetkőzzön le!
MEGVAN, AMIT KÉRT
Oké, mára elég lesz.
KICK-BOX
Állítsd fel! Na!
Igen?
Choi úr! Kim Myeong-gil valóban a Smile Capital vezérigazgatója.
Értem.
Máris önért megyek, uram.
Jó.
Sajnálom, hogy ilyen hirtelen jött.
Nehézségek adódtak a magánéletemben.
Hosszú mérlegelés után döntöttem így, remélem, megértitek.
A cégünk a hónap végén megszűnik.
Mindenki megkapja
az éves fizetését és mellé végkielégítést.
Köszönök mindent.
Uram, mi lesz
azzal a pénzzel, ami még kint van?
Majd én elintézem.
Apa!
- Igen? - Uram, a biztonságiaktól hívom.
Azt hiszem, betörtek az irodájába.
Hányan?
Azt hiszem, ketten.
Hé!
Letelt a tíz perc.
Hatjegyű szokott lenni a kód ehhez a modellhez. De ez nyolcjegyű.
Átállíthatták.
- Na és? - Több idő kell.
Siess!
Sikerült!
Oké. Engedj oda!
HITELMEGÁLLAPODÁS
Ezek a váltók darabonként egymilliárd vont érnek.
Mi történt?
Senki sem jött le. Leállítottam a liftet.
Értem.
Feljöjjek önnel?
Nem szükséges, köszönöm.
Várjon! Ezt elkérhetem?
Persze.
Ki vagy te?
Hogy jöttél be?
Ki küldött?
Ne!
Ki küldött?
Bassza meg!
Jól van, uram?
Öld meg a rohadékot!
Nincs baj, Beom. Oké?
- Szedd össze magad, Beom! - Jó.
- Oké? - Igen, uram.
Kang In-beom!
Nincs időnk.
Szedd össze a pénzt a széfből, és menj előre!
Szedd össze magad!
Uram!
Eltűnt.
- Menj előre! - Igenis.
- Choi úr! - Igen?
Gondolkoztál a dolgon?
Ne már! Most mi a baj?
Hagyd Yang Jae-myeongot!
Miért?
Mert embereket ölnek.
Elköltöztetjük a könyvesboltot.
Miért?
Hyeon-ju!
Nézz rám!
Öreg vagyok, és fáradt.
Nem maradt bennem erő vagy bátorság,
hogy harcoljak velük.
Szeretném békében élni a hátralévő napjaimat,
megtanítani neked mindent, amit csak tudok,
és rád hagyni mindent, amim van.
Csak ennyit kérek.
Tudsz segíteni ebben?
Helyes.
Köszönöm!
Az arany ára felmegy,
ha az emberek bizalma megrendül a valutákban.
Ezért fontos, hogy az ember tartalékpénze aranyban legyen.
Ha más arannyal összeolvasztod,
már tisztára is van mosva.
Ezt tanultam meg először Choitól.
Még mindig bánt, hogy nem sikerült megszerezni
a rejtekaranyát.
A vén fasz.
Miért kellett felszámolnia a vacak cégét?
Beom!
Igen, uram?
Gyere ide!
Mit szólsz?
Lenyűgöző.
Egyenként 500 milliót érnek.
Ha Koreában befuccsol a biznisz,
fogjuk az egészet, és ketten elmegyünk Vietnámba.
Már van egy emberem a vietnámi kormányban.
Ezzel
királyként élhetünk életünk végéig.
Köszönöm, uram!
A testvérem vagy.
Bármit megtennék érted.
Beom!
Csak te vagy nekem.
Ugye tudod?
Gyertek!
Itt a legjobb a wokos sertés.
- Tényleg olyan jó? - Aha.
Asszonyom!
Igen, Woo-jin vagyok.
Istenem, Woo-jin!
Mi történt?
Kölcsönt vettem fel.
Eljöttek behajtani.
Mondtam nekik, hogy nincs pénzem, mert kicsi a forgalom.
Erre mindent szétvertek.
Istenem, úgy félek!
Mi lesz velem?
Szétverted az éttermét, így hogy lesz pénze?
Hogy fog így neked fizetni?
Amúgy sem tudott fizetni.
Légy elnézőbb! Mindenkire nehéz idők járnak.
És nekem miből lesz pénzem?
Fizesd ki a tartozását te!
Tudod, hogy nincs ennyi pénzem.
Akkor meg ne dumálj bele!
Foglalkozz a saját dolgoddal! Világos?
Igen.
Im volt az.
Neki dolgoztam régen.
Valaki lehúzta 500 millióval.
- Yang Jae-myeong? - Nem tudom.
Nem tudom. Nem kérdeztem.
De egy hajléktalan nevére nyitottak kamuszámlát. Ugyanaz a módszer.
Ő lesz az.
Kapjuk el!
Nem nézhetjük ezt tovább tétlenül.
Nagyapa nem engedi.
Veszélyes alakok.
Nem helyes semmit sem tenni.
És ha visszahívnám Imet, és feldobnám neki Yangot?
Akkor inkább kapjuk el mi! Még pénzt is kereshetünk vele.
Abból a pénzből nem segíthetném ki az éttermes nénit?
Egyenlően osztozunk. Arra használod, amire akarod.
- Jó. - Én is neki adom a pénzt.
Gyertek ide!
Gyere már!
Hagyjál!
Köszönöm!
All in.
Főnök, nézze!
Azt az autót.
Leparkolt, de senki sem szállt ki belőle.
- Álljatok készen! - Jó.
Figyeld a telefonod!
Jó.
Uram, itt vannak.
Várj két órát, majd csináld, amit mondok!
Itt vannak.
Menjünk!
Ma végetek, bazmeg!
Igen, uram.
Lejöhetnek.
Bújjatok elő!
Tudom, hogy ott vagytok, gyertek elő, bazmeg!
Gyertek elő, rohadékok! Bújócskáztok?
A faszomba!
Vedd fel, kérlek…
HYEON-JU
- Igen? - Nagyapa! Bajban vannak a fiúk.
Hol vagytok?
Fussatok!
- Gyerünk! - Nyomás!
Kis gecik!
Menj!
Bassza meg!
Menj!
Basszus! Ez meg mi az isten?
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit