Якого біса?
Хто ти в біса такий?
Давай, сучий сину.
Гей, виродку!
Чорт.
Гей, ходімо.
У Чіне, викликай швидку.
У нас можуть бути проблеми.
Тут людина помирає.
Хьон Чу.
Старий безхатько сильно постраждав,
тому ми викликали швидку.
А як щодо Ян Че Мьона?
Він утік.
Бляха! Я казала не втручатися!
Але він сильно постраждав.
У нас не було вибору.
Ти його навіть не знаєш. Нащо ти вліз?
Так, але…
Що нам робити?
Я їй подзвоню.
-Що? -Хьон Чу. Щодо цього…
Нам дуже шкода.
Це 100 % наша провина.
Де ти? Я хочу вибачитися особисто.
Забудь. Усе скінчено.
Хьон Чу, дай нам п'ять хвилин, будь ласка.
Я не жартую, правда.
Мені дуже шкода. Кун У теж хоче вибачитися.
Будь ласка, дай нам п'ять хвилин.
Будь ласка.
Йдіть у книгарню.
У Чіне.
Чесно кажучи, я не розумію.
Що? Що не розумієш?
Якби ми нічого не зробили, той старий міг би померти.
Ти сам бачив.
Так.
Ми вчинили правильно, то чому ти так вибачаєшся?
-Чому ми маємо вибачатися? -Це було наше перше завдання.
Хьон Чу тут не було, тому їй важче зрозуміти.
Ми ще погано знайомі, а тут сталося це.
Якщо ми вибачимося за це непорозуміння,
ми зможемо налагодити контакт.
-Але… -Куне У.
Не думаю, що ти зробив щось погане.
Але заради роботи
ми це загладимо, якщо трохи допоможемо одне одному.
Лише цього разу, добре?
Так, добре.
ГОНЧАКИ
Не сідайте. Це ненадовго.
Ви билися з Ян Че Мьоном?
Цього було не уникнути.
Нам не варто співпрацювати.
Що?
Хіба це не очевидно?
Ми щиро вибачилися.
Мені не потрібні вибачення!
Ян Че Мьон бачив ваші обличчя, так?
Мій план був — тихо стежити за ним і збирати докази.
Тепер він знає, що хтось у нього на хвості, і заляже на дно.
Тому мій план зірвано.
Ми були в кепках і масках. Він не бачив облич.
Точно. Ви прикрили обличчя, і він вас не впізнає.
Бо ти прикрив своє кляте волосся і він тебе не впізнає!
Бляха! Я впізнала б тебе за кілометр!
Що ви стовбичите? Забирайтеся.
-Ми вибачилися. -Я сказала, геть!
-Ми не мали вибору. -Чому?
Ми вперше працюємо разом.
-Ми неідеальні! -Тому я відмовляю!
Ми діяли відповідно!
-Відповідно до чого? -Я ж казав!
Ти, бляха, не доганяєш!
До чого тут моє волосся?
-Ми підемо. -Бляха.
Тож годі кричати.
Я знайду спосіб повернути гроші,
які дав мені пан Чхве.
Оскільки ми з У Чіном вислухали твій крик,
прошу, вислухай і мене.
Якби хтось запропонував тобі все виправити,
але в обмін на чиєсь життя,
ти б погодилася?
Бос «Смайл Капітал» порізав мені лице ножем.
Якби я мовчки стояв, коли чоловік помирав у мене на очах,
я був би гіршим за нього.
Це було б неправильно.
Подумай про це.
Я знайду нам іншу роботу. Не переймайся так.
Вибач. Я не стримався.
Ти стримувався краще за мене.
Голодний? Ходімо в той заклад, де роблять похмільний суп.
Чекай.
Там уже зачинено через COVID. Уже десята.
Від цього я ще більше зголоднів.
Я просто забув.
Живіт болить.
Я не винен, що там зачинено.
Ти винен, що згадав про це.
А ти не стримався з Хьон Чу!
Ти казав, що я молодець.
Я сказав це, бо ти нив, як лузер.
Я не нив, як лузер.
«Я не нив, як лузер».
Що ти робиш?
Копіюю тебе, лузере. «Боже, я голодний.
-Живіт болить». -Ого.
Який ти огидний.
Як ти можеш так жартувати?
Що? Я не жартував. Я серйозно.
Мене це дуже образило, тому вибачайся.
ВИБАЧ, Я НЕ ПРАВА. ПОБАЧИМОСЯ В ОФІСІ ЗАВТРА О 10.
У Чіне.
Я знав, що ми проб'ємося!
Гей, надто близько!
-Майже. -Близько!
Ти до біса галасливий!
Не сердься. Це лише гра.
-Вона дорога. -Не бісися.
-Ідіть уже. -Та йду я!
-Моя черга. -Я знаю.
-Не лайся. -Та пофігу.
-Ви повинні бути в масці. -Зрозумів.
Що таке?
За нами хтось стежить, пане.
Хто це був?
Якісь пацани, але битися вміють.
Ти впевнений?
-Що? -Ти впевнений, що за тобою стежать?
Зберися.
Річ у тім…
Кажи.
Перш ніж почати працювати на вас,
я позичив гроші в одному місці.
Вони не намагалися їх повернути, тож я забив.
Коротше давай.
Та нещодавно вони прийшли за грошима.
Вилупок був у кепці з червоним котом.
Малий, що кинувся на нас, був у такій самій кепці.
Це не збіг?
Ні. Це була та сама кепка.
Де ти позичив гроші?
Щоб коротко пояснити вчорашню ситуацію,
Ян Че Мьон уже грабував того безхатька,
але забув про це.
Тому розмова призвела до бійки.
Скільки грошей позичають
люди Ян Че Мьона на кожне крадене посвідченням?
Близько 50 мільйонів вон.
Це 500 мільйонів за десять посвідчень.
Боже. І давно вони це роблять?
Щонайменше півроку.
Ого! Мабуть, вони заробили купу грошей.
А ці лихварі просто сиділи й нічого не робили?
Якщо вони скажуть копам, їх перевірятимуть.
Вони намагаються повернути гроші самі, але не можуть.
Ось мій план.
Знайдіть лихварів, яких кинув Ян Че Мьон,
і поверніть гроші, які він вкрав, за комісію.
Комісія в 1 % — це три мільярди вон.
Тоді візьмемо 2 %.
У Чіне.
Якщо кинути лихварів,
хіба це не погіршить ситуацію для тих, хто взяв позику?
Що?
Вони сильніше тиснутимуть на клієнтів, щоб компенсувати втрати.
І що?
Гадаю, малий бізнес постраждає найбільше.
Тут ти маєш рацію.
Так.
Як вони нас знайшли?
Не знаю.
Вимкніть світло та вивіску надворі.
Чорт забирай!
КНИГИ «ПХЬОНХВА»
-Вимкніть телефони. -Добре.
Це тут? Ти впевнений?
Так. Упевнений.
Ти позичив гроші в книгарні?
Так. Власник колись був відомим лихварем.
Гей, удар сюди.
А тепер сюди.
Швидше, покидьку.
-Бий сильніше. -Що?
Бий сильніше, кретин!
Чорт.
Сильніше!
Бий сильніше, кретин!
Досить.
Нам знадобиться важка техніка.
Це сейф.
Минулої ночі на шляху назад ви перевіряли, чи є за вами хвіст?
Ну, ми їхали автобусом.
Вони могли поїхати за автобусом.
Якщо за нами вчора стежили, чому не напали одразу?
Навіщо їм робити це зараз?
-Може, він хотів привести Кім Чун Міна… -Хьон Чу.
Ян Че Мьон учора бачив, як ми билися.
Якби він хотів напасти, він привів би більше людей.
Мабуть, вони не були впевнені.
А тепер мають зачіпку.
Хай там як, треба дізнатися, як ці люди знайшли нас.
Так ми не допустимо повторення помилки.
Гаразд. Я все розумію.
Чому б нам не сісти й поговорити? Гаразд?
Ян Че Мьон знає про це місце?
Колись він тут був.
Це означає, що він якось здогадався про наш зв'язок із цим місцем.
Точно.
Так.
Ну…
Він міг упізнати твою кепку, так?
Річ у тім,
що я побіг за тобою, коли ти переслідувала безхатька.
О…
Так, це був я.
Тим безхатьком був Ян Че Мьон.
Ясно. Бляха.
На мені тоді була та кепка, так?
Так. Твоя кепка справила враження.
Ось як він міг дізнатися.
Як гадаєш, чому вони били ролет?
Наш ролет зроблений на замовлення зі сталі, а не з алюмінію.
Вони перевіряли.
Чорт, думаю, вони повернуться.
Чому він тут?
Що ви наробили?
Та біла машина приїжджала сюди?
Відповідай.
Вибачте, пане. Це моя провина.
Ми вчора вийшли на завдання.
Яке завдання?
Річ у тім…
Яке ще завдання?
Ми стежили за Ян Че Мьоном.
-Навіщо? -Дідусю.
Ян Че Мьона прагнуть спіймати лихварі.
Упевнена, вони добре заплатять.
І лише я можу його спіймати.
Це через гроші?
Треба ж заробляти.
І що ви зробили?
Вони ж мої охоронці, так?
Я не постраждала.
Ти мене розчаровуєш.
Ти теж мене розчаровуєш, діду.
Схоже, Ян Че Мьон задумав щось погане.
Чому ти нічого не робиш?
Пан Хван міг позбутися його, клацнувши пальцями!
Ти засмучений? Я засмучена не менше!
Куне У, зніми пов'язку.
-Що? -Давай, швидше.
Що? Гаразд.
Якщо Ян Че Мьон і Кім Чун Мін і далі дуритимуть лихварів,
ті почнуть погрожувати та сильніше тиснути
на безвладних, таких як Кун У.
Це зведе нанівець усю твою благодійність.
Твої гроші підуть прямо в їхні кишені!
Якщо хочеш допомогти тим, хто в біді,
треба позбутися такого непотребу, як Ян Че Мьон.
Хто це зробив із тобою?
Бос «Смайл Капітал», пане.
Як його звати?
Я не знаю його імені.
У нього був довгий шрам від ножа на лівій щоці.
Ідіть по домах.
Пане.
Може, це просто збіг?
Перевірте, чи Кім Мьон Кіль директор «Смайл Капітал».
Так, пане.
Чучу.
Що?
Ти назвала нас своїми охоронцями.
Хочу сказати, це було приємно.
І що?
Тому я подумав, що ми можемо спілкуватися менш офіційно.
Ми ж команда, Чучу.
Отже, якщо спілкуємося офіційно, ми не команда?
Це припущення, бо було б добре, якби ми працювали, як велика щаслива родина.
Якщо ми родина, старший має пригостити нас обідом.
Пригощаєш?
Гадаю, краще дотримуватися формальностей.
Жартую.
Візьмемо кредитку дідуся. Чого хочете?
Рібай.
Тоді сам платиш.
Барбекю.
-Барбекю? -Так. Я знаю чудове місце.
Ну, гаразд.
Ходімо!
Як давно ти дружиш із Куном У?
Не думаю, що має значення, скільки ти знаєш людину.
Знати когось довго не означає, що ви справжні друзі.
То що?
Важливо те,
наскільки схожі у вас життєві траєкторії.
Уміти розуміти одне одного навіть після короткої розмови.
Ось що важливо.
-І це про вас? -Так.
Крім того, такі боксери, як ми, вкладають в удари не лише силу кулака.
«О, то ось як ти жив».
Бах!
«А ось як жив я».
У кожен удар вкладається
характер бійця, його серце, досвід, історія…
Історія?
Історія.
Ми все бачимо. Ми все знаємо.
Звісно.
До того ж, Кун У
старший морпіх.
І це каже про все.
Про що саме це тобі каже?
Про все.
Усе про що?
Чучу, це важко пояснити.
Це просто морська піхота.
Це як репери використовують хіп-хоп як всеосяжний термін,
коли дивляться на щось і кажуть: «Це хіп-хоп».
Це неможливо описати.
Ясно. Неможливо описати, кажеш?
-Ти з мене глузуєш? -Звісно, ні.
Це справді…
-Ось. -Точно.
Що?
Ти навіть не ввімкнув гриль?
Ти не просив.
За звичаєм той, хто за столом, вмикає гриль.
Я не знав. Чому ти сам не ввімкнув?
Як? Доки я повернуся, гриль згорить.
Як залізо згорить?
Горить не залізо.
Я кажу, що м'ясо підгорить, якщо гриль буде надто гарячим.
То згорить м'ясо.
Ось що таке «спалити гриль».
Так кажуть професіонали. А я — звичайна людина.
Мама теж каже «спалити гриль».
Ну, моя мама так не каже.
-Хто розбирається в м'ясі… -Ось.
Клади.
Ну, я не можу.
Не можна класти м'ясо на теплий гриль.
Так, це зіпсує смак. Треба почекати.
Поговоримо, поки гриль нагрівається?
Куне У. Годі офіціозу.
Точно. Ви з паном Чхве родичі?
Що? Оце неочікувано.
Мене теж це цікавило.
Ну…
Коротше кажучи.
У мене був рак хребта, коли мені й восьми не було.
Десь за рік мене вилікували,
але тато помер.
Тому мене відправили в притулок,
але я його ненавиділа та втекла.
Одного разу я була така голодна,
що їла недоїдки локшини з квасолі, які люди лишили на сходах.
Ще я працювала в барах з іншими дітьми-втікачами,
але це було дуже важко.
Тож я повернулася до притулку.
До 17 мене забрали в інший притулок.
Дідусь був його власником.
-Пан Чхве? -Так.
Він побудував притулок, щоб зробити щось корисне.
Він був дуже добрим до мене.
Спочатку я подумала, що він збоченець,
але з часом зрозуміла…
він просто був собою.
Дідусь дав мені змогу вчитися всьому, чого я не могла б без грошей.
Я вивчала кендо і вчилася водити мотоцикл.
Схоже, пан Чхве — добра людина.
Ще із середньої школи
я підробляв із мамою, щоб погасити борги батька.
Коли борг виріс до 100 мільйонів вон, я відчув себе безпорадним.
Я знаю, як страшно мати такий борг.
Тож коли пан Чхве дав мені гроші та наказав повернути борги,
я подумав,
що маю захистити його за будь-яку ціну.
Дідусь казав мені, щоб оцінити глибину характеру людини,
треба відкрити їй душу.
Глибокі люди побачать твою щирість і відплатять тим самим,
а ті, кому бракує глибини, обернуть це проти тебе.
-Це правда. -Ти хороша людина, Куне У.
Так. Я вмію бути добрим і старанним.
-Можна починати смажити. -Авжеж.
Ось тобі й ідеальний час.
Ти вчишся.
Я ж учився в найкращого.
Мені раптом стало нудно.
Байдуже. Давай, перевертай.
Не можу.
Вір йому. Він це вміє.
Ніяк не звикну до цих балачок.
Не поспішай.
Пахне неймовірно.
-З'їмо тут усе. -Авжеж.
-Коли знімуть шви? -Завтра.
Болить?
Ну, терпимо.
-Я попросила гаряче. -Узимку краще холодне.
Боже, серйозно.
-Хьон Чу. -Так.
Ян Че Мьон знає, де ми. Хіба не варто щось із цим зробити?
Я поговорю з дідусем.
-Давай швидше. У нас мало часу. -Гаразд.
Пані Лі.
Лобі — це перше враження про готель.
Я хочу, щоб наші іноземні гості бачили найбільш корейське
і найвеличніше лобі.
Щось таке, чого вони ще не бачили.
Так, розумію.
З нетерпінням чекаю на ваші блискучі ідеї
завтра на зустрічі.
Наше казино буде на верхньому поверсі готелю.
Моя мета — 100 мільярдів вон річного доходу.
Зараз багато людей
хочуть грати через закриття грального бізнесу в Макао.
Ми щотижня бронюватимемо їм номер, щоб вони могли розважитися.
Записуватимемо їх на приховану камеру.
Щойно в нас буде вдосталь грошей,
Чан То передасть докази щодо незаконних азартних ігор поліції.
Коли готель буде знищений і знецінений,
ми візьмемо все у свої руки.
Коли Чан То знайде бруд на Хона,
у нас уже має бути 100 мільярдів.
Нам наразі не вистачає близько 50, так?
Так, пане.
Час збирати врожай.
Продайте все, що має цінності.
Дорогу!
Так, пане.
Машина, про яку ви казали, щойно приїхала.
Добре.
Я ненадовго, пане.
Що відбувається?
ВИЇЗД, НЕ ПАРКУВАТИСЯ
Агов!
Що відбувається? Чорт.
Поглянь на нього.
-Не дайте йому встати. -Чорт!
Це огидно, чуваче. Бляха.
Що цей козел робить?
Допоможіть.
Хапайте його!
Тобі кінець, сучий сину!
Куди це ти?
Гей, роздягніть його.
Іди-но сюди.
Вітаю, пане. Сюди.
-Він зараз там? -Так.
Дякую за чудову роботу.
-Можеш перерахувати. -Дякую, пане.
-Сучий син. -Бляха.
Вибачте. Будь ласка, поверніть мені хоч якийсь одяг.
А ви непогано його відгамселили.
-Вітаємо! -Вітаємо!
Мені холодно. Поверніть мені одяг.
Вибачте, пане.
Ну, привіт.
Ти…
Це ти? Бляха.
Покидьок.
Ти поводився, як лайно.
Кретин.
Знаєш,
не варто було з нього кепкувати.
Думав, він злякається
і вибачиться перед тобою,
бо твій кузен коп?
Я дам тобі цінний урок.
Неприручені звірі кусаються, якщо їх ударити.
Неважливо, наскільки ти сильніший чи слабший за них.
Вони просто вкусять тебе.
Отже.
Роздягайся.
Що?
Знімай спідню білизну.
Гаразд, я зрозумів.
Прошу, відпусти мене на цей раз.
-Чорт забирай. -Вибач.
Я не знаю, про що ти…
Поме.
Відпустіть мене цього разу.
Закінчуйте з цим.
Роздягнешся чи ні?
Не вбивайте мене.
-Я хочу жити. -Випий ще.
Ти роздягнешся чи ні?
Роздягнуся!
Негайно.
Вірне рішення.
Директоре Хон, покажіть, як ви роздягаєтеся.
У МЕНЕ Є ДЕЩО ЦІКАВЕ
Гаразд, досить.
КІКБОКСИНГ
Що, не встає?
Так.
Пане Чхве, Кім Мьон Кіль, як нам відомо, справді є директором «Смайл Капітал».
Ясно.
Я заїду за вами. Скоро буду, пане.
Добре.
Вибачте за таке раптове рішення.
Нещодавно у мене були особисті труднощі.
Це було вирішено після довгих роздумів, сподіваюся, ви зрозумієте.
Компанія закриється наприкінці місяця.
Я виплачу вам
річну зарплатню і вихідну допомогу.
Дякую за все.
Пане, а як щодо
неповернених грошей?
Я подбаю про це.
Тату.
-Так. -Це О Ін Мук з охорони, пане.
Схоже, у вашому офісі грабіжники.
Скільки?
Думаю, двоє.
Агов!
Ти казав, десять хвилин.
Ця модель зазвичай має шестизначну комбінацію.
Тут восьмизначна.
Думаю, його модифікували.
-То й що? -Мені потрібно більше часу.
Поквапся.
Вийшло!
Добре. Відійди.
Ці позики коштують мільярд вон кожна.
Що сталося?
Ніхто не виходив. Я вимкнув ліфт.
Ясно.
Мені піти з вами?
Ні, усе гаразд. Дякую.
Чекай. Дозволь позичити це.
Авжеж.
Хто ти?
Як ти зайшов?
Хто тебе послав?
Чорт.
Хто тебе послав?
Бляха.
Пане, ви в порядку?
Убий цього покидька!
Усе добре, Поме. Гаразд?
-Візьми себе в руки. -Гаразд.
-Так? -Так, пане.
Кан Ін Пом!
У нас немає часу.
Бери всі гроші із сейфу та йди вниз.
Зберися.
Пане!
Він зник.
-Йди вперед. -Так, пане.
-Пане Чхве. -Так?
Ти про це подумав?
Та годі. У чому проблема?
Слід уникати Ян Че Мьона.
Чому?
Вони вбивають людей.
Перевеземо книгарню.
Чому?
Хьон Чу.
Поглянь на мене.
Я старий і втомлений.
У мене не лишилося сил і мужності
боротися з ними.
Я хочу спокійно дожити свій вік,
навчити тебе всьому, що знаю,
і залишити тобі все, що маю.
Це моє єдине бажання.
Допоможеш мені?
Добре.
Дякую.
Ціна золота зростає, коли люди
втрачають довіру до офіційної валюти.
Тому найбезпечніше мати резерв у золоті.
Якщо розплавити це золото і змішати з іншим,
воно фактично саме відмивається.
Це перше, чого я навчився в Чхве.
Я не зміг добратися до того золота…
І досі про це шкодую.
Старий козел.
Навіщо він закрив ту кляту компанію?
Поме.
Так, пане.
Іди сюди.
Що скажеш?
Це неймовірно.
Кожен злиток коштує 500 мільйонів.
Якщо наш бізнес у Кореї прогорить,
ми з тобою візьмемо все це і поїдемо до В'єтнаму.
Я підсадив декого у в'єтнамський уряд.
Завдяки цьому
ми зможемо жити як королі до кінця наших днів.
Дякую, пане.
Ти мені мов брат.
Я зроблю все для тебе.
Поме.
Ти все, що в мене є.
Ти ж це знаєш?
Заходьте.
У них найкраща свинина стір-фрай.
-Така смачна? -Так.
Тітонько?
Тітонько.
Так, це я, У Чін.
Боже, У Чіне.
Що сталося?
Я взяла приватну позику.
Мені сказали все повернути.
Я сказала їм, що грошей немає, бо в мене мало клієнтів.
Вони все розбили.
Боже, як мені страшно.
Що мені робити?
Вона не може працювати, бо ти зруйнував заклад.
Як вона має повертати тобі відсотки?
Вона не заплатила.
Попустися, кажу. Зараз у всіх важкі часи.
То як мені заробляти на життя?
Може, ти хочеш заплатити за неї?
Ти знаєш, що в мене немає на це грошей.
Тоді просто стулися.
Не лізь не у свої справи. Ясно?
Добре.
Це Ім.
Я з ним колись працював.
В нього позичили 500 мільйонів і не повернули.
-Це був Ян Че Мьон? -Не знаю.
Не знаю. Я не розпитував.
Скористалися посвідченням безхатька і фірмою-прокладкою.
Той самий підхід.
Це він.
Треба його спіймати.
Я теж жертва. Я не можу нічого не робити.
Дідусь сказав не лізти.
Це небезпечні люди.
Гадаю, нічого не робити — неправильно.
А якщо я передзвоню
і розкажу про Яна, щоб він його спіймав?
Ми маємо самі його схопити.
Ще й заробимо.
Якщо ми на цьому заробимо, чи зможу я допомогти тітоньці?
Розділимо порівну. Можеш витратити, як захочеш.
-Гаразд. -Тоді я теж хочу їй допомогти.
Ходіть сюди.
Йди сюди.
Відчепися.
Дякую.
Ставлю все.
Пане, вам варто подивитися на це.
Та машина.
Двигун заглушили, та ніхто не виходить.
-Готуйтеся. -Так, пане.
Перевір свій телефон.
Так, пане.
Пане, вони тут.
Зроби, як я сказав, за дві години.
Вони тут.
Поїхали.
Сьогодні вам кінець, виродки.
Так, пане.
Можете спускатися.
Виходьте!
Я знаю, що ви там, виродки, то покажіться!
Виходьте, сучі діти. Чи ви граєте в хованки?
Покидьки.
Будь ласка, візьми слухавку…
ХЬОН ЧУ
-Так? -Дідусю.
Хлопці в небезпеці.
Де ви?
Біжи швидше.
-Руш! -Уперед!
Сучі діти!
Побігли.
Бляха.
Біжімо!
Бляха. Здуріти.
Переклад субтитрів: Катерина Волобуєва