‫- בוס -‬
‫- כלבי ציד -‬
‫תשיג לי את הכתובת של בעלת בית הקפה.‬
‫בואו הנה, בני זונות!‬
‫כולם ביחד!‬
‫בני זונות!‬
‫בן זונה!‬
‫בני זונות!‬
‫בואו נלך.‬ ‫-טוב.‬
‫קדימה!‬
‫תודה שבאת, היון־ג׳ו.‬
‫סליחה שבאתי מאוחר.‬
‫הצלת אותנו.‬
‫איזה כאבים…‬
‫זה אתה, גון־וו?‬
‫גון־וו?‬
‫היי. שקט.‬
‫זוז מהר.‬
‫היי.‬
‫מי זה בכלל?‬
‫איזה מעצבן.‬
‫זין!‬
‫מי אתה בכלל?‬
‫סתום את הפה שלך, בן זונה.‬
‫קום.‬
‫די, תפסיק!‬
‫תראו תראו.‬
‫היי.‬
‫מי אתה?‬
‫סליחה, אדוני.‬ ‫-עצור.‬
‫שאלתי אותך שאלה.‬
‫לילה טוב.‬
‫מה? מה זה?‬
‫מתי חטפתי את זה?‬
‫- אמא -‬
‫כן, אמא.‬
‫גון־וו.‬
‫מה קרה? למה את בוכה?‬
‫מישהו מבקש לדבר איתך.‬
‫איפה אתם?‬
‫גון־וו.‬
‫אמא, מה קרה לך במצח?‬
‫זה בסדר.‬
‫חטפתי מכה מהקרקע.‬
‫הפנים שלך…‬
‫וו־ג׳ין, מה קרה לך בפנים?‬
‫זאת רק שריטה.‬
‫מר צ׳וי היה מודאג מאוד.‬
‫בואו נרד.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫תכף אחזור.‬
‫שבו.‬
‫אתם בטח עייפים, אז אקצר.‬
‫כשקיבלתי את השיחה ממך,‬
‫הרגשתי כאילו זה סוף העולם.‬
‫את המשפחה שלי.‬
‫פחדתי נורא שאאבד אותך.‬
‫אני לא מוכן שתיפגעי.‬
‫את השאר תשאירי למבוגרים.‬
‫גם אני רוצה לעזור.‬ ‫-גון־וו,‬
‫זה לא משחק שיש בו מנצח ומפסיד.‬
‫זו מלחמה שתיגמר רק כשמישהו ימות.‬
‫אתם, עלו למעלה.‬
‫סליחה.‬
‫תבטיחי לי שלא תתערבי שוב!‬
‫טוב.‬
‫הם יודעים איפה גון־וו גר,‬ ‫אז מסוכן להגיע לשם.‬
‫קחי את אמא של גון־וו לבית היתומים מחר.‬ ‫זה מקום בטוח יותר.‬
‫טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫יאנג־ג׳ונג, מה נעשה עכשיו?‬
‫אני אשים לזה סוף.‬
‫היינו צריכים לטפל בזה מזמן.‬
‫אתה יכול להשיג את מיונג־גיל?‬
‫אפעל עם דו־יונג החל ממחר.‬
‫אוריד אותם אחד־אחד.‬
‫בוא נאכל עם דו־יונג.‬
‫מר או,‬
‫תחקור בבקשה את אנשיו של מיונג־גיל.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אדוני. הגעת בשעה מוקדמת.‬
‫במיוחד בשבילך, מר קים.‬
‫ניתחתי אותם בעצמי.‬
‫תודה.‬
‫לאחד מהם חתכו את גיד אכילס בשתי הרגליים.‬
‫לשני חתכו את כל הגידים בכתפיים.‬
‫היה לו שיער קצר,‬
‫ועיניים מלוכסנות.‬
‫הוא היה זריז מאוד.‬
‫והוא היה סכינאי מעולה.‬
‫אני חושב שהיה לו סכין סשימי.‬
‫תגיד לבום שיגיע למשרד עד 13:00 לפגישה.‬
‫טוב.‬
‫זה מתחיל להיות מעניין.‬
‫תסיים פה.‬ ‫-טוב.‬
‫אדוני.‬ ‫-כן?‬
‫אבוא איתך.‬
‫אל תבוא.‬
‫אני רוצה לעזור, אדוני.‬
‫מין־דונג,‬
‫אטפל בזה בעצמי.‬
‫תחיה את חייך.‬
‫אדוני, אני רוצה להצטרף!‬
‫היי.‬
‫אם המסעדה תיהרס עד שאחזור,‬
‫מה תעשה?‬
‫תשגיח על העסק. ככה תעזור לי.‬
‫אבל…‬
‫תשגיח על העסק.‬
‫הואנג יאנג־ג׳ונג!‬
‫המון זמן עבר.‬
‫למה לא שמרת על קשר?‬
‫הייתי עסוק בעבודה.‬
‫איך הפנים שלך הזדקנו כל כך?‬
‫לא קל להתפרנס בכבוד.‬
‫נכון?‬
‫זה באמת קשה.‬
‫כמה זמן עבר…‬
‫ביקשתי מסו־צ׳ול ומין־סו שיבדקו את זה.‬
‫זה עניין רציני.‬
‫הם לא מלווים בריבית רגילים.‬ ‫משהו בהם מוזר.‬
‫תודה.‬
‫חבר שלי ביואידו שמע‬
‫ש״אייל גרופ״ רכשו מלון לא גמור בגנגנאם.‬
‫הכסף בא מגוף בשם ״סמייל קפיטל״.‬
‫החברה של קים מיונג־גיל.‬
‫כן. אבל…‬
‫למה שעשיר כמוהו‬ ‫ייקח הלוואה מקים מיונג־גיל? אני לא מבין.‬
‫קים מיונג־גיל בטח הערים עליהם.‬
‫בוא נבדוק את זה.‬ ‫-כן.‬
‫סוף סוף הגיע זמן הנקמה.‬
‫בוא נשים לזה סוף.‬
‫מר צ׳וי נתן את הסכמתו.‬
‫בזמנו, מר צ׳וי העסיק חמישה סכינאים.‬
‫באותם ימים, הנשיא צ׳וי הלווה כספים לחברות.‬
‫הן היו חייבות לו 10 מיליארד וון.‬
‫אבל חברות בניין הפעילו כנופיות בריונים‬
‫ששמרו עליהם.‬
‫אז הם היו נכנסים לפעולה.‬
‫הם היו יוצאים‬ ‫ומחסלים כנופיה שלמה ביום אחד.‬
‫בזמנו, גם הכנופיות הכי גדולות‬ ‫פחדו מהסכינאים של הנשיא צ׳וי.‬
‫אחרי שסילקתי את הנשיא צ׳וי מהדרך,‬
‫הדבר הראשון שעשיתי עם בום‬
‫היה להיפטר מהסכינאים שלו. אתה יודע למה?‬
‫לא, אדוני.‬
‫מפני שגם אני מתתי מפחד.‬
‫אתה ואין־בום טיפלתם בו לבדכם?‬
‫שלחנו שתי כנופיות,‬ ‫מסינדנג־דונג ויונגדונגפו, כיחידה אחת.‬
‫זה התאפשר מפני שהן לא היו יחד באותה תקופה.‬
‫אחרת זה היה בלתי אפשרי.‬
‫וואו. מדהים, אדוני.‬
‫אבל בסוף,‬
‫לא הצלחתי להיפטר משני החשובים ביותר:‬
‫לי דו־יונג והואנג יאנג־ג׳ונג.‬
‫העוזרים הבכירים של הנשיא צ׳וי.‬
‫פגשתי פעם את לי דו־יונג,‬ ‫כשהייתי המשרת של הנשיא צ׳וי.‬
‫הוא בחור נאה.‬
‫פעם, ראש כנופיה היה תקוע בפקק,‬
‫ועישן סיגריה בחלון פתוח.‬
‫הוא שמע אופנוע מתקרב והסתכל הצדה,‬
‫ולי דו־יונג חתך לו את הפנים‬ ‫עם סכין סשימי וברח.‬
‫הפה שלו נשאר פעור, ככה.‬
‫שיט… מטורף.‬
‫מי זה הואנג יאנג־ג׳ונג?‬ ‫-טוב, אומרים ש…‬
‫הוא הטיל מום ב־20 חברי כנופיות.‬
‫חתך להם את גיד אכילס.‬
‫הוא חמוש בשני סכינים,‬ ‫ואומרים שהוא מסוגל לדקור מאה פעמים בדקה.‬
‫מטורף, אה?‬
‫אמרת שהם היו שלושה?‬
‫כן.‬
‫באמצע הופיעה בחורה.‬
‫נדמה לי שיש לה קשר‬ ‫לחנות הספרים שסיפרתי לך עליה.‬
‫הגיוני שחנות הספרים שייכת לו.‬
‫הזקן הסנילי בטח זחל מהצללים‬ ‫כדי להציל את הילדים שלו.‬
‫אתם יודעים כמה כסף יש לו?‬
‫בטח 50 מיליארד במזומן.‬
‫זה יכול לכסות את ההפסדים של הקזינו.‬
‫מישהו כנראה אוהב אותנו שם למעלה.‬
‫ג׳אנג־דו ובום,‬ ‫תפשטו על המקום ותביאו לי את הכול.‬
‫- בית יתומים -‬
‫את לא באה?‬
‫לא בא לי. תעשו את זה זריז.‬
‫בסדר. תכף נחזור.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫זה חדר ילדים, אז הוא קצת קטן.‬
‫אבל הוא נחמד. אתה מוזמן להסתכל.‬
‫תודה.‬
‫מה דעתך, אמא?‬
‫זה וו־ג׳ין.‬ ‫-שלום!‬
‫חבר שלי מהיסודי‬
‫עובד אצל אחד מאנשיו של קים מיונג־גיל,‬ ‫אז הוא היה שם ביום ההוא.‬
‫ממה ששמעתי, זה היה מטורף.‬
‫הם חיכו בתחנת הדלק.‬
‫וברגע שהיורש של אייל גרופ הגיע,‬
‫הם כלאו אותו, הרביצו לו ואיימו עליו.‬
‫הם בטח היחידים בקוריאה‬ ‫שמוכנים לעשות את זה לאיש עשיר.‬
‫ו…?‬
‫הם צילמו אותו בווידאו…‬
‫זה קים ג׳ון־מין, מנהל מכירות בסמייל קפיטל.‬
‫יש לו שש הרשעות על הונאה.‬
‫במכוניות משומשות, בכרטיסי אשראי ועוד.‬ ‫כל מיני סוגים של הונאה.‬
‫ריצה את עונשו בכלא נמבו.‬
‫אים ג׳אנג־דו היה צוער בביה״ס לשוטרים,‬
‫עד שסולק משם בגלל שהטריד מינית.‬
‫אין לו עבירות קודמות.‬ ‫הוא ראש התכנון האסטרטגי של סמייל קפיטל.‬
‫זה יוצא דופן.‬
‫יש להם מישהו שמכיר‬ ‫את שיטות הפעולה של המשטרה‬
‫ויכול לעזור להם לחמוק מחקירות.‬
‫אז אלה הם?‬
‫כן.‬
‫מה הכתובות שלהם?‬
‫יש לי כתובת שלו.‬
‫הוא גר בסאסונג־דונג.‬
‫אנו יודעים באיזה רכב הוא נוהג.‬
‫כדאי שנפעל במהירות.‬
‫בקרוב הם יעלו עלינו.‬
‫כן.‬
‫אני אקח אותו.‬
‫מחר בערב?‬ ‫-אבל עד לאן נלך?‬
‫מה זאת אומרת? צריך לחסל אותו.‬
‫אני אקח את קים מיונג־גיל.‬ ‫-הוא לא מסתובב לבדו.‬
‫הוא לא כמו שהוא נראה. לך עם דו־יונג.‬
‫אני רק אעקוב אחריו.‬
‫לא היה בריון אחד שהסתובב עם מיונג־גיל?‬
‫כן.‬
‫סוכנות הבילוש ביקשה עוד זמן.‬
‫אבדוק את זה עוד.‬
‫מי הוא?‬
‫האיש שזרק אותי מהחלון חזק כמו שור.‬
‫אדוני, מה תעשה עם המזומנים בחנות הספרים?‬
‫חייבים להעביר אותם.‬
‫הוא יודע את המיקום.‬
‫למה שהצעירים לא יעבירו את הכסף?‬
‫יש לנו מחסור בזמן ובכוח אדם.‬
‫הצעירים האלה רציניים.‬
‫הם כיסחו 30 איש.‬
‫ראית את זה?‬
‫הגעתי לשם והם היו על הרצפה.‬
‫הם כיסחו ביחד 30 איש, בלי סכינים.‬
‫הם לא טיפוסים ממוצעים.‬
‫אדוני, יהיה בסדר‬ ‫אם הם יעבירו אותו מוקדם בבוקר.‬
‫תן להם הזדמנות.‬
‫גם להיון־ג׳ו יש ראש על הכתפיים.‬
‫שים את זה כאן.‬
‫הנה.‬
‫נראה מדהים!‬
‫תודה!‬ ‫-תודה!‬
‫בתיאבון.‬
‫קודם את, היון־ג׳ו.‬
‫תודה.‬
‫הכנת את הקימצ׳י בעצמך?‬
‫כן.‬
‫כשאני מכינה יש לזה טעם אחר לגמרי.‬
‫זה קל. אלמד אותך.‬
‫תודה.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫מר צ׳וי מנהל את בית היתומים?‬
‫כן.‬
‫סבא מספר שהוא היה עני מאוד.‬
‫הוא הבטיח לעזור לנזקקים אם יתעשר.‬
‫ואת הנכדה שלו?‬
‫לא. הועברתי לבית היתומים‬ ‫אחרי שהוריי נפטרו.‬
‫אוי. אני מצטערת.‬
‫סליחה שהעליתי את הנושא.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫איזה אוכל את אוהבת, היון־ג׳ו?‬
‫טוב…‬
‫אני אוהבת חביתות מגולגלות.‬
‫הנה, קחי…‬
‫לאן נעלמו כל החביתות?‬
‫למה לא השארתם קצת להיון־ג׳ו?‬
‫כן, רציתי חביתות מגולגלות.‬
‫אכין עוד.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫לא, זה לא ייקח הרבה זמן. רק רגע.‬
‫אמא, שיהיו גדולות ועבות.‬
‫בסדר.‬
‫ןהרבה.‬
‫בסדר. אכין ענקיות.‬
‫תאכלי.‬
‫- מחרתיים לכו לחנות הספרים‬ ‫ותוציאו את כל המזומנים -‬
‫- קים ג׳ון־מין -‬
‫ביי.‬
‫ארזת הכול?‬ ‫-כן.‬
‫איזה פחד!‬
‫תתחילו להרכיב קופסאות. אני אביא את הכסף.‬ ‫-איך נעביר אותן לרכב?‬
‫נסחב אותן.‬
‫זה ייקח יותר מדי זמן. יש פה עגלה?‬
‫כן, במחסן למטה, בצד שמאל.‬
‫וו־ג׳ין ואני נביא אותה.‬
‫תסדרי את הכסף על הרצפה.‬
‫טוב.‬ ‫-בוא.‬
‫את קשוחה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אל תיתן לו לתפוס אותך.‬
‫מי זה?‬ ‫-האיש שסיפרתי לך עליו.‬
‫תכה ותתכופף מהר יותר.‬
‫אוקיי.‬
‫חתיכת חרא…‬
‫די, זה מספיק.‬
‫זה מספיק.‬
‫זה נגמר.‬
‫זה בסדר.‬
‫בוא נקשור אותו.‬ ‫-טוב.‬
‫תמצא משהו כדי לקשור אותו.‬ ‫-טוב.‬
‫תבדוק בצד השני.‬ ‫-טוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי!‬
‫קדימה.‬
‫מה? מה קרה לך?‬
‫מישהו התנפל עליי.‬
‫את בסדר?‬
‫יכאב לי נורא מחר.‬
‫מה פתאום קשרתם לו את הידיים מלפנים?‬ ‫ככה הוא ישתחרר בקלות.‬
‫לא נראה לי.‬
‫לקשור אותו מחדש?‬
‫תקשרו אותו ודי. גון־וו, תביא את העגלה.‬ ‫-טוב.‬
‫תחזיקי לו את הרגליים.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫תביאי את המעילים שלנו.‬ ‫-נו כבר.‬
‫אזקתי אותו לכאן.‬
‫הוא ברח מפני שאזקת אותו לצינור.‬
‫היית צריכה לאזוק אותו כמו שצריך.‬
‫- אים ג׳אנג־דו -‬
‫התעכבת.‬
‫נתקלנו בבעיה.‬
‫והכסף?‬
‫אל תדאג, הכסף עדיין שם.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני לא מצליח להשיג את אין־בום.‬
‫הפנים והפה שלי קרועים לגזרים,‬
‫אז אני נוסע לחדר מיון, ואז אחזור למקום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תנקה את הבלגן שלך לפני שאתה עוזב.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אבל יש לי דימום קשה מהפנים.‬
‫השיניים שלי מתנדנדות, אז…‬
‫היי, חתיכת בן זונה.‬
‫תתקשר לג׳ונג,‬ ‫תאסוף את האנשים שלו וקח אותם לשם.‬
‫אני רוצה את הראשים שלהם, הבנת?‬ ‫מה, אתה מנסה להבריז?‬
‫תגיד לי, אתה רוצה למות?‬
‫אתה רוצה שאערוף לך את הראש‬ ‫לפני שאני עורף להם אותו?‬
‫אעשה מה שתרצה.‬
‫אדוני.‬
‫קדימה!‬
‫מהר.‬
‫זרוק!‬
‫פתח את הבגאז׳.‬ ‫-כן.‬
‫דחוף!‬
‫בזהירות!‬
‫מהר.‬
‫זהו.‬
‫זין, צריך גם את הכספת.‬
‫צריך לזוז עכשיו, לא?‬
‫קודם תעלה.‬
‫כמה יש שם?‬
‫מיליארדים, לפחות.‬
‫אני אעזור.‬
‫אתה תעלה ראשון.‬
‫היי, צריך לקחת את המיליארדים!‬
‫תתניע ותחכה. תכף נחזור.‬
‫תמהרו.‬
‫יש תיק מתחת לארון.‬
‫מטיל זהב?!‬
‫תארוז כבר!‬
‫טוב.‬
‫דולרים?!‬
‫תזיז את עצמך!‬
‫בסדר.‬
‫וואו! מישהו פה חטף מכות.‬
‫אתה בסדר?‬
‫סע אחריי.‬
‫לא למהר.‬
‫למה יש פה כ״כ הרבה כסף?‬
‫מהר!‬
‫זה נורא כבד!‬
‫אוקיי.‬
‫תתקשר לגון־וו.‬
‫כן.‬
‫תישאר מאחוריי.‬
‫גון־וו, אתה יכול להאיץ?‬
‫נראה לי שהרכב קצת כבד כרגע.‬
‫כשאאותת לך, תעקוף אותי.‬
‫טוב, אנסה.‬
‫עכשיו, תן גז!‬
‫תיכנס.‬
‫הם מתקרבים, תני גז!‬
‫הרכב עושה בעיות!‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫לעזאזל!‬
‫וו־ג׳ין! אתה בסדר?‬
‫עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫עוד!‬
‫וו־ג׳ין!‬
‫תדחפי מימין!‬
‫תדחפי! עוד!‬
‫תני גז!‬
‫זין!‬
‫הרכב גמור.‬
‫צא. צריך לקחת את התיקים.‬
‫רוצי!‬
‫מהר!‬
‫יותר מהר!‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬