BOSSEN
BLOODHOUNDS
Helvete. Det här är galet.
Herr Bae, ge mig adressen till kvinnan som driver kaféet.
-De jävlarna är redo att slåss. -Skitstövlar.
Era jävlar!
Fan också!
Kom hit, din jävel.
Era skitstövlar!
Fan också!
Idiot!
-Alla går på samtidigt! -Din skit.
Helvete!
Era jävlar!
Kom hit!
Den här jäveln!
Skitstövel!
Slå sönder honom!
Din jävel!
Hördu, idiot!
Din jävel!
För helvete.
-Era jävlar! -Skitstövel!
Helvete!
Din jävla…
Kom hit!
Fan!
Upp med dig! Undan!
-Kom igen, Gun-woo. -Okej.
-Nu drar vi! -Ja.
Tack för att du kom, Hyeon-ju.
Förlåt att jag kom sent.
Du räddade oss.
Det gör ont. Fan också.
Är det du, Gun-woo?
Gun-woo?
Det är ingen fara.
-Skynda på. -Ja, sir.
Hallå.
Vem fan är han?
Det här är jävligt irriterande.
Helvete.
Vänta.
Helvete!
Vem fan är du?
Håll käften, din jävel.
Upp med dig!
Herregud, sluta!
Ser man på.
Hallå där…
Vem fan är du?
-Ursäkta. -Stopp.
Jag ställde en jävla fråga.
Sov gott.
Vad är det här?
När fick jag så mycket stryk?
MIN ÄLSKADE MAMMA
-Ja, mamma? -Gun-woo.
Mamma? Vad har hänt? Varför gråter du?
Nån vill prata med dig.
Var är ni?
Gun-woo.
Mamma, vad har du gjort i pannan?
Det är ingen fara.
Jag slog huvudet i marken.
Ditt ansikte…
-Woo-jin, vad har du gjort i ansiktet? -Det är bara en skråma.
Herr Choi har varit så orolig för er. Vi går en trappa ner.
-Okej. -Okej.
Jag kommer tillbaka.
Sätt er ner, allihop!
Ni är säkert trötta, så jag fattar mig kort.
När jag fick ditt samtal
kändes det som världens undergång.
Du är min familj.
Jag var så rädd att mista dig.
Jag tolererar inte att du blir skadad. Låt de vuxna sköta resten nu.
-Jag vill också hjälpa till. -Gun-woo.
Den här matchen har ingen vinnare eller förlorare.
Det här kriget tar bara slut när nån är död.
Gå upp, ni två.
-Förlåt. -Lova att du aldrig blandar dig i igen!
Okej.
De vet var Gun-woo bor. Det är farligt att åka dit.
Ta Gun-woos mamma till barnhemmet imorgon. Det blir säkrare för henne där.
Okej.
Godnatt.
Yang-jung, vad gör vi nu?
Jag avslutar det.
Vi borde ha ordnat det här för länge sen.
-Kan du plocka Myeong-gil? -Jag träffar Du-yeong i morgon.
-Vi plockar dem en och en. -Låt oss äta med Du-yeong.
Herr Oh.
-Kolla upp Myeong-gils män. -Ja, sir.
-Direktören är tidig i dag. -Jag kom för din skull, herr Kim.
-Det var jag som opererade dem. -Jag förstår. Tack.
En av dem hade fått båda hälsenorna kapade med en kniv.
Den andra hade fått alla senorna i axlarna kapade.
Han hade kort hår
och sneda ögon.
Han var snabb.
Han var otroligt skicklig med kniven.
-Och? -Tja…
Det var nog en sashimikniv.
Helvete.
Be Beom vara på kontoret kl. 13.00.
-Vi ska ha möte. -Ja, sir.
Det händer intressanta saker.
-Avsluta det här. -Okej.
-Sir. -Ja?
Jag följer med.
Stanna.
-Jag vill hjälpa till. -Min-dong…
Jag sköter det här själv.
Lev ditt liv bara.
-Sir, jag vill följa med dig! -Hördu…
Om restaurangen är sönderslagen när jag kommer tillbaka,
vad gör du då?
Om du skyddar butiken, så hjälper du mig.
Men…
Vakta butiken.
Hwang Yang-jung!
Det var länge sen. Varför har du inte hört av dig?
Jag var upptagen med att försörja mig. Hur har du blivit så gammal?
-Att leva ärligt är inte lätt. -Eller hur?
Visst är det svårt?
-Det var länge sen. -Ja.
Jag bad Su-cheol och Min-su att undersöka det.
Det här är ganska stort.
De är inga vanliga lånehajar. Det är nåt udda med dem.
-Tack. -Tack.
En vän i Yeouido hörde
att Iil Group har köpt en ofärdig hotellbyggnad i Gangnam.
-De fick sina pengar från Smile Capital. -Kim Myeong-gils företag.
Ja, men varför lånar en chaebol pengar av Kim Myeong-gil? Jag fattar inte.
Kim Myeong-gil lurade dem nog.
-Vi får gräva lite. -Okej.
Äntligen hämnas vi våra grabbar.
Nu avslutar vi det här. Herr Choi gav sitt godkännande.
Okej.
Förr i tiden hade ordförande Choi fem knivmän som jobbade åt honom.
På den tiden lånade ordförande Choi ut pengar till företag.
Han hade tio miljarder won att inkassera.
Men platser som byggföretag hade gäng som beskyddade dem.
Det var då de här killarna kom.
De kunde utplåna ett helt gäng på en dag.
På den tiden var även de stora gängen livrädda för Chois knivmän.
När ordförande Choi var undanröjd,
var det första jag gjorde med Beom att bli kvitt hans knivmän.
Vet du varför?
Nej, sir.
För att jag själv var livrädd, för helvete.
Var det bara ni två?
Vi skickade ett gäng från Shindang-dong och ett från Yeongdeungpo.
Det gick eftersom de var uppdelade då. Annars hade det varit omöjligt.
Oj. Det är fantastiskt, sir.
Men i slutändan
kunde jag inte bli kvitt de två viktigaste.
Lee Du-yeong och Hwang Yang-jung.
Ordförande Chois toppmän.
Jag sprang på Lee Du-yeong en gång när jag var ordförande Chois lakej.
Han är snygg.
Vid det här tillfället, satt en gängledare fast i bilköer,
så han rökte med öppet fönster.
När han hörde en mc komma, vred han på huvudet.
Lee Du-yeong skar upp hans ansikte med en sashimikniv och stack.
Hans mun blev jävligt stor och fladdrade.
Jävlar, vad galet.
-Vem är Hwang Yang-jung? -Tja, du.
Han ska ha lemlästat 20 gängmedlemmar genom att kapa deras hälsenor.
Enligt ryktet kan slåss med två knivar och ge 100 hugg på en minut.
Helt jävla galet.
-Okej, så du sa att tre ungdomar dök upp? -Ja, sir. En tjej dök upp mitt i alltihop.
Jag tror att hon har koppling till bokhandeln.
Det är logiskt om han äger den.
Den senila fan måste ha krupit ut ur skuggorna för att rädda sina barn.
Vet ni hur mycket pengar Choi har?
Jag skulle gissa på 50 miljarder i kontanter.
Det är vad vi saknar till kasinot.
Nån där uppe måste vilja oss väl. Inte sant?
Jang-do och Beom, håll koll på stället och berätta allt.
BARNHEMMET KÄRLEK
Ska du inte med?
Jag vill inte gå in. Snabba er.
Okej. Vi är strax tillbaka.
-Barn, hitåt. -Titta på den här.
Den här vägen.
Det är ett barnrum, så det är litet, men det funkar att bo i. Ta en titt.
Tack.
-Mamma, vad säger du? Där är Woo-jin. -Hej, frun.
En vän från grundskolan
jobbar för en av Kim Myeong-gils män. Han var där den dagen.
Jag hörde att det blev intensivt.
De väntade på bensinmacken.
När Iil Groups arvinge kom dit, låste de in, slog och hotade honom.
De måste vara de enda i Korea som skulle göra så mot chaebol.
-Och? -De har en video när killen…
Kim Jun-min, försäljningschef på Smile Capital.
Han har åkt fast sex gånger för bedrägeri. Begagnade bilar, kreditkortsbetalningar…
Han har gjort allt möjligt.
Han satt tydligen inne på Seouls Nambufängelse.
Im Jang-do läste på Polishögskolan,
men anklagades för sexuella trakasserier.
Det är allt på honom. Han är chef för strategisk planering.
Det är ovanligt.
En kille som vet hur polisen jobbar, kan hjälpa dem att undvika polisutredningar.
-Så det är de här två? -Ja.
-Och deras adresser? -Jag har en till honom.
Han bor i Saseong-dong. Vi har bilmodellen och nummerplåten.
Vi borde sätta fart.
-De blir snart varse. -Ja.
Jag tar den här.
-I morgon kväll? -Men hur långt ska vi gå?
Vad menar du? Vi gör oss kvitt dem.
-Jag tar Kim Myeong-gil. -Han är aldrig ensam.
Inget med honom är som det verkar. Ta med Du-yeong.
Jag ska bara skugga honom.
Hade inte Myeong-gil nån stor kille med sig?
Jo.
Detektivbyrån bad om mer tid.
Jag ska undersöka det vidare.
Vem är han?
Killen som slängde ut mig genom fönstret. Han är stark som en oxe.
Sir, vad ska du göra med pengarna i bokhandeln?
Vi måste flytta på dem. Han känner till stället.
Kan inte ungdomarna flytta pengarna?
Vi har inte tid och vi har ont om arbetskraft.
Ungdomarna är ingen lek.
-De sänkte 30 män. -Såg du när det hände?
Jag åkte dit, men de låg på marken.
Trettio män mellan dem tre, utan några knivar…
De är inga vanliga ungdomar.
Det borde gå bra om de flyttar dem tidigt på morgonen.
Kan de inte få en chans? Hyeon-ju är ju smart.
Okej, ställ den här.
Här.
Det ser gott ut.
-Tack. -Tack.
-Ja, ät nu.
Du först, Hyeon-ju.
Tack.
-Använde du vår kimchi till den här? -Ja.
Det smakar helt annorlunda när jag gör den.
Det är enkelt. Jag lär dig.
Okej.
Jag ville fråga dig en sak.
Driver herr Choi barnhemmet?
Ja, farfar har berättat att han var väldigt fattig.
Hans dröm var att hjälpa behövande om han fick chansen.
Jag förstår.
Är du hans barnbarn?
Nej, jag placerades på barnhemmet när mina föräldrar dog.
Jag förstår. Jag beklagar. Herregud, jag borde inte ha tagit upp det.
-Det gör inget. -Förlåt.
Vad gillar du för mat?
Tja…
-Jag gillar rullad omelett. -Jag förstår. Ta lite här…
Vart tog omeletten vägen?
Ni borde ha lämnat lite åt Hyeon-ju.
Ja, jag ville ha rullad omelett.
-Jag gör lite till. -Nej, det är okej.
Det går fort. Vänta lite.
-Mamma, gör den stor och tjock. -Okej.
-Gör mycket, tack. -Okej, jag gör dem stora.
Skynda och ät.
I ÖVERMORGON ÅKER NI TILL BOKHANDELN OCH HÄMTAR PENGARNA
KIM JUN-MIN
Ta det lugnt.
-Har du packat allt? -Ja.
Helvete. Den här är läskig.
Fixa lådorna. Jag tar pengarna.
-Hur tar vi dem till bilen? -Vi bär dem.
Nej, det tar för lång tid. Har ni vagnar?
Ja, i förrådet, en trappa ner till vänster.
Woo-jin och jag hämtar dem. Lägg ut pengarna på golvet.
-Okej. -Kom igen.
Du är tuff, du.
-Vad gör du? -Låt honom inte få tag i dig.
-Vem är det? -Killen jag nämnde.
För helvete.
-Slå och ducka snabbare. -Okej.
Din lilla skit.
Helvete.
Hördu, din jävel!
Lugna dig. Sluta, det räcker.
Nu räcker det.
Det är okej.
Det är över.
Allt är okej.
-Vi binder honom. -Ja.
-Vi måste binda med nåt. -Okej.
-Kolla andra sidan. -Okej.
Fan också.
Woo-jin!
Nu kör vi.
Vänta.
-Vad fan har hänt med dig? -Jag hamnade i slagsmål.
-Mår du bra? -Det kommer att göra ont imorgon.
Varför har ni händerna på framsidan? Det där lossnar enkelt.
-Nej, det tror jag inte. -Ska jag göra om det?
-Bind honom snabbt. Gun-woo, ta vagnen. -Okej.
Håll i fötterna.
Okej. Kom igen.
-Våra jackor. -Fort.
Den här är dyr.
Jag satte fast honom här.
Du fäste honom i ett rör.
-Du borde ha satt fast honom ordentligt. -Fan också.
IM JANG-DO
Varför dröjde det?
-Vi har stött på ett problem. -Och pengarna?
Oroa dig inte. Pengarna är kvar.
-Vart är du på väg? -In-beom svarar inte.
Mitt ansikte och min mun är söndertrasad, så jag åker till akuten.
Sen åker jag tillbaka.
Vad menar du? Städa upp innan du går.
Du har rätt, sir, men mitt ansikte blöder. Mina tänder är lösa, så…
Hördu, din jävel.
Ring Jung, samla hans män och sänk dem nu.
Jag vill ha deras huvuden. Du försöker maska, din jävel.
För helvete. Vill du dö?
Innan jag sliter av deras huvuden, kanske jag ska börja med ditt?
Jag gör som du vill.
Sir.
Sätt fart!
Skynda på.
Kasta den!
-Öppna bakluckan. -Okej.
Tryck!
Försiktigt!
Skynda dig.
Fan också.
-Då är vi klara. -Fan också! Kassaskåpet.
-Måste vi inte åka nu? -Gå upp före.
-Hur mycket är det? -Miljarder, åtminstone.
-Jag hjälper till. Gå upp före, du. -Alltså…
Det är flera miljarder som står på spel.
-Starta bilen och vänta. Vi kommer strax. -Ni måste skynda er.
-Det finns en väska under skåpet. -Okej.
Helvete! En guldtacka?
-Jösses. Packa! -Okej.
Dollar?
Sitt inte bara där. Packa.
Uppfattat.
Helvete. Nån har fått stryk.
Mår du bra?
Följ efter mig.
Ta det lugnt. Varför så mycket pengar?
-Snabba på! -De är så jävla tunga!
Okej.
Ring Gun-woo.
Ja, Woo-jin.
-Följ efter mig oavsett vad. -Okej.
Helvete!
Jävlar.
Gun-woo, kan du gasa på?
Bilen är nog lite tung just nu.
Kör om mig på min signal.
Jag ska försöka.
Gasa på nu!
Helvete.
Fan också.
Hoppa in, fort.
-De kommer. Gasa på! -Bilen vill inte!
Helvete!
Fan också.
Fan. Håll i er!
Fan också!
Woo-jin! Gick det bra?
Nu kör vi!
Tryck!
Mer!
Woo-jin!
Tryck åt höger!
Tryck! Mer!
Gasen i botten!
-Fan. -Den la av.
Helvete.
Bilen är kvaddad. Ut. Vi måste ta väskorna.
Spring!
Spring! Fort!
Hallå!
Spring snabbare!
Undertexter: Marie Roos