‫- צ׳וי טאה־הו -‬
‫אתה לא חוזר הביתה?‬
‫חיפשתי בית, אדוני.‬
‫לא קל למצוא בית בימינו.‬
‫מה לגבי ירח הדבש שלך?‬
‫אשתי רוצה לנסוע לפריז,‬ ‫אבל נראה לי שזה לא יתאפשר בגלל הקורונה.‬
‫לעזאזל הקורונה הזאת.‬
‫מה מביא אותך הנה בשעה כזאת?‬
‫היי.‬
‫יש חקירה גדולה.‬
‫יש מלווה בריבית אחד‬ ‫שאני עוקב אחריו כבר חצי שנה.‬
‫המניאק הזה מצלם סרטונים‬ ‫ומאיים באמצעותם על אנשים.‬
‫השגתי היום רשימה של קורבנות של המניאק.‬
‫אשלח לך את המידע ונצלול לתוכו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫בחזרה לחיפושים.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫הוא אמר שהוא קיבל את הרשימה היום.‬
‫הוא בטח לא עשה את זה לבדו.‬
‫תגלה מי האנשים שהיו מעורבים,‬ ‫ואתן לך 100 מיליון על כל שם.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מתי תדע את המיקום של מר או?‬
‫עד מחר בבוקר אדע איפה הוא השתמש‬ ‫בכרטיס האשראי שלו בשבוע האחרון.‬
‫אעביר לך את הכסף כשאקבל את המידע. בהצלחה.‬
‫מאה מיליון.‬
‫איך הולך?‬
‫רק ג׳אנג־דו ידע איפה הדיסק הקשיח.‬
‫הוא פלט את המידע כשהנשיא צ׳וי חטף אותו.‬
‫המניאקים שהיו איתו אז חברו למנהל הונג.‬
‫מיונג־גיל.‬
‫היה רק דיסק קשיח אחד?‬
‫היה רק דיסק קשיח אחד.‬
‫אבל הכול מגובה במחשב הנייד שבאמצעותו‬
‫העברנו את הסרטונים לדיסק הקשיח.‬
‫הבנתי.‬
‫בינתיים לא נעשה כלום.‬
‫אם נפרסם את הסרטון בזמן הלא־נכון,‬
‫המנהל הונג, הבנזונה,‬
‫יפיל ביקורת מס על החברה שלנו.‬
‫מיונג־גיל,‬
‫לא כדאי להבהיר להם‬ ‫שהסרטון עדיין בידיך?‬
‫תפחיד אותם, שלא יעשו שטויות.‬
‫את חכמה, אה?‬
‫שנרים כוסית?‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫ראית אותו?‬
‫לא בטוח. כל הלקוחות פה עוטים מסכות.‬
‫הבנתי.‬
‫אויש נו…‬
‫תסתכל שוב.‬
‫לא יודע.‬
‫זה מצחיק אותך?‬
‫סליחה?‬ ‫-זה מצחיק בעיניך?‬
‫לא.‬
‫מה אתה מסתכל? אידיוט.‬
‫תסתכל טוב. הוא מוכר לך?‬
‫לא יודע…‬
‫מוכר לך או לא, בן זונה? קום.‬
‫הוא מוכר לך או לא?‬
‫לא יודע.‬ ‫-לא?‬
‫בן זונה, תסתכל טוב. הוא מוכר לך או לא?‬
‫בן זונה.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫שלום, ברוך הבא.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫אני מחפש מישהו, חבר של אבא שלי.‬
‫כן, אני מכיר אותו.‬
‫כן?‬ ‫-כן. במה מדובר?‬
‫אני מתחתן ורציתי להזמין אותו לחתונה.‬
‫יש לך את הכתובת שלו?‬
‫בטח. אני עושה לשם משלוח של אורז כל חודש.‬
‫אתה יכול לתת לי את הכתובת?‬
‫בטח.‬
‫- כלבי ציד -‬
‫הנה הוא.‬
‫הפרופיל של קאנג אין־בום.‬
‫מצאתי את כל המידע עליו.‬
‫אתה זריז.‬
‫מהירות היא חיונית במקרים כאלה.‬
‫תודה.‬
‫זהו.‬ ‫-כן.‬
‫זהו?‬
‫אז לא ידעתם…‬
‫בדרך כלל, כשמבקשים משהו כזה ממישהו,‬
‫מציעים משהו לאות תודה.‬
‫כמה לתת לך?‬
‫אוקיי. הרבה.‬
‫כלומר… עכשיו אנחנו חברי צוות‬ ‫ובני משפחה, אז טיפ גדול יתאים.‬
‫טוב. קח.‬
‫תודה.‬
‫תתקשרו מתי שתרצו.‬
‫בסדר. להתראות.‬ ‫-שלום.‬
‫שיט, ציפיתי למיליון.‬
‫- קאנג אין־בום -‬
‫היא אמרה לא להשתמש במחשב.‬
‫אבל צריך לראות את השכונה שלו על מסך גדול.‬
‫ואם דא־מין תבוא?‬
‫היא לא תבוא.‬ ‫היא תפסה אותנו במקרה בפעם שעברה.‬
‫סתם מזל רע.‬
‫״גואנגדונג־גו, סאונגו־רו…״‬
‫אמרתי לך שהיא תבוא.‬
‫מה הבעיה?‬
‫יש פה ריח של רווקים.‬
‫למה השתמשתם במחשב שוב?‬ ‫לכו לקפה אינטרנט!‬
‫סליחה.‬
‫וסליחה שיש פה ריח של רווקים.‬
‫מאוחר מדי. החדר הזה הרוס.‬
‫דא־מין!‬
‫מה?‬ ‫-סליחה על היום.‬
‫אני אטפל בעניין הריח.‬
‫איך בדיוק?‬
‫מטהר אוויר.‬
‫מטהר אוויר יעזור פה נגד הסירחון.‬
‫באמת?‬
‫קודם כל מסווים את הריח,‬ ‫ואז מפיצים ריח נגדי.‬
‫הסירחון הזה מורכב מריח עז של זיעה‬
‫וניחוח מקרי של עץ רקוב.‬
‫כדי להיפטר מהריח הרע, צריך ריח נגדי.‬
‫משהו פרחוני ופירותי.‬
‫אני משתמש ב״ביי״ מבית דיפטיק.‬
‫אני אוהבת את זה.‬ ‫-זה טוב.‬
‫כן, זה ממש טוב!‬
‫הניחוח הרענן שלו יבטל‬
‫את הריח המסריח שיש פה.‬
‫נקנה לך אחד כזה כשנעזוב.‬
‫במתנה.‬ ‫-כן.‬
‫נקנה לך שניים, אחד למעלה ואחד למטה.‬ ‫-וגם אחד לשירותים.‬
‫בסדר, שלושה.‬
‫סבבה.‬
‫מאיפה יש לקאנג אין־בום את המספר שלי? תראה.‬
‫אין מצב.‬
‫משהו כנראה לא בסדר.‬
‫מה קרה לסבא?‬
‫מי עשה לו את זה?‬
‫תגיעו לקניון ״פור גרדן״ באינצ׳ון בעוד שעה.‬
‫אם תודיעי למשטרה, הזקן ימות.‬
‫אני ארצח אותך.‬
‫דא־מין, תגידי לנו מה הוא אמר.‬
‫הוא אמר לבוא לקניון פור גרדן תוך שעה,‬ ‫ושאם אודיע למשטרה…‬
‫הוא יהרוג את סבא.‬
‫מהר. אין זמן.‬
‫גון־וו.‬ ‫-כן?‬
‫כמה אנשים יהיו שם לדעתך?‬ ‫-לפחות 30?‬
‫הם בטח יהיו חמושים.‬
‫גם קאנג אין־בום וג׳ונג יהיו שם.‬
‫שנקרא לגאנג־יונג?‬
‫לא, זה יסכן את מר או.‬
‫מה לגבי הבכיר?‬
‫איזה בכיר?‬
‫מר מון.‬
‫אבל הוא פצוע.‬
‫הוא יעזור בכל דרך, לא?‬
‫כן, אבל…‬
‫מוכנים?‬
‫כן, אבל בשביל מה הקשת?‬
‫כדי להציל את סבא.‬
‫בשום אופן לא. זה מסוכן מדי. נלך רק שנינו.‬
‫זוז הצדה.‬
‫לא, דא־מין…‬
‫מה את…‬ ‫-רגע!‬
‫גם אני יודעת דברים.‬
‫אני באה, ואל תנסו לעצור בעדי.‬
‫מהר, אין זמן.‬
‫היא מוכשרת.‬
‫היי…‬
‫נראה לי שהיא יכולה לעזור.‬
‫אדוני, זה וו־ג׳ין.‬
‫מר או.‬
‫הוא נחטף.‬
‫אתה יכול לעזור לנו?‬
‫גם אני חייב לו.‬
‫בשום אופן אל תלכו לשם בלעדיי.‬
‫זו פקודה.‬
‫- מון גואנג־מו‬ ‫מחזור גיוס 734 -‬
‫נחתים זוטרים, אתם פה?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-ממש הלכת עד הסוף.‬
‫מרחתי על הפנים‬ ‫כי במקרה היה לי בבית. זה מגרד.‬
‫נראה לי שזה פג תוקף.‬
‫מהר, לפני שאחטוף פריחה.‬
‫אני אלך דרך החניון התת־קרקעי…‬
‫מי את?‬
‫אני כאן כדי להציל את סבא שלי.‬
‫היא הנכדה של מר או.‬
‫הבנתי. טוב.‬
‫מבנה הפנים שלכם דומה.‬
‫עברה שעה.‬
‫טוב. מה יש בתיק הזה?‬
‫קשת קומפאונד.‬
‫״אנדרגראונד״?‬
‫קשת קומפאונד.‬
‫אדוני, זה חץ וקשת.‬
‫כן… קוריאנים טובים בקשתות.‬
‫היא מוכשרת?‬
‫כן.‬
‫טוב. הקשתית ואני נעלה במדרגות מהחניון‬
‫ונעלה לגג הבניין.‬
‫נחתים, אתם תסתערו דרך השער הקדמי.‬
‫אנחנו נחפה עליכם מלמעלה. ברור?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-קדימה.‬
‫אחריי.‬ ‫-כן.‬
‫מכאן.‬ ‫-טוב.‬
‫איפה מר או?‬
‫להרוג אותם!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫מה?‬ ‫-איפה זה?‬
‫איפה זה?‬
‫קשתית…‬
‫שם, הבחור בשחור.‬
‫עם החולצה הכחולה, שם.‬
‫תמשיכי לעזור להם, טוב?‬
‫היי, בחור בכחול!‬
‫היית אצן?‬
‫עוף מפה!‬
‫מה אתה עושה? קום.‬
‫אתה לא שווה כלום בלי הסכין.‬
‫שלוף אותו, בן זונה.‬
‫שלוף אותו!‬
‫יש לך גאווה, אה?‬
‫בוא נראה אותך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫ממש לא.‬
‫1, 2, 3, 4!‬
‫היי, אצן!‬
‫היי, טמבל…‬
‫אין זמן! תתעורר!‬
‫היי. איפה מר או?‬
‫תראו אותו… מנסה להפחיד בכיר ממנו.‬
‫קשתית, תני לי חץ.‬ ‫-מה?‬
‫זה בסדר. תני לי לשנייה.‬
‫כלבת ציד נאמנה יש לו פה, המניאק הזה.‬
‫גם אני הייתי כמוך,‬
‫כשמר צ׳וי עוד היה איתנו.‬
‫היי, אתה יודע מה קורה‬ ‫לכלב ציד שמאבד את האדונים שלו?‬
‫הוא הופך לכלב משוטט‬ ‫שעלול לנשוך כל אחד!‬
‫לא, אתה בסדר.‬
‫אתה רק בהלם. לא כואב לך.‬
‫הכאב האמיתי יבוא‬
‫כשאוציא את זה!‬
‫זוטרים,‬
‫תכסו לקשתית את האוזניים.‬
‫אתה לא נשוי, נכון?‬
‫משפחה זה הדבר הכי חשוב בעולם.‬
‫אבל בלי זה, בחיים לא תהיה לך משפחה.‬
‫מה?‬
‫עבודה או משפחה. תבחר.‬
‫אם עדיין תבחר במשפחה, אפילו במצבך,‬
‫אני אודה שאתה מקצוען אמיתי.‬
‫אבל בתמורה, אנקב לך את הביצים.‬
‫למה?‬
‫בגלל שגם אני מקצוען.‬
‫אז במה אתה בוחר?‬
‫אני נותן לך שלוש שניות.‬
‫שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת.‬
‫חכה!‬ ‫-מה? למה?‬
‫אני אדבר, אדוני.‬
‫תוריד את הראש.‬
‫פנימה, מהר!‬
‫אמרתי להוריד ראש.‬
‫אדוני, אנחנו נציל את מר או.‬ ‫קאנג אין־בום יישאר אצלך?‬
‫מה? גם אני צריך לבוא.‬
‫נעשה את זה בעצמנו.‬
‫אדוני, הזרוע שלך במצב לא טוב.‬
‫אויש… ברצינות.‬
‫אדוני, קאנג אין־בום יודע‬ ‫איפה הקרן החשאית של קים מיונג־גיל,‬
‫איפה הכספת עם הכסף,‬ ‫ואיפה הזהב של מר צ׳וי.‬
‫תשיג ממנו את המידע הזה‬ ‫בעזרת רוח הנחתים שלך.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫בסדר, אעשה את זה.‬
‫תצילו את מר או בכל מחיר.‬
‫כן, אדוני.‬
‫קדימה. דא־מין, תיכנסי.‬
‫- בניין המשטרה -‬
‫הנה.‬
‫איך זה נראה?‬
‫ראיתי אותו פעם עומד‬ ‫ליד ראש הסגל של משכן הנשיא.‬
‫ראש הסגל?‬ ‫-כן.‬
‫האף הזה והאוזניים… אני בטוח.‬
‫למה שמלווה בריבית ישחד את משכן הנשיא?‬ ‫-הוא סתם דחף את האף?‬
‫או שהוא שחקן גדול יותר משחשבנו.‬
‫- גון־וו השתיין הכבד -‬
‫היי.‬
‫היי. סליחה על השעה המאוחרת,‬
‫אבל לא ידענו מה לעשות, אז התקשרתי.‬
‫מה קרה?‬ ‫-קים מיונג־גיל חטף את מר או.‬
‫אז אני נוסע לסוריונג עם וו־ג׳ין.‬
‫רק שניכם?‬
‫למה אתה מספר לי רק עכשיו?‬
‫מצטער, אבל הם אמרו‬ ‫שיהרגו את מר או אם נודיע למשטרה.‬
‫רגע.‬
‫קים מיונג־גיל התקשר אליכם בעצמו?‬
‫לא. תפסנו את אחד האנשים שלו,‬ ‫והוא סיפר לנו.‬
‫אז אתם לא יודעים בוודאות שקים שם?‬
‫נכון.‬
‫שלחו לי מיקום ואגיע לשם.‬
‫אל תיכנסו. חכו לי.‬
‫טוב.‬
‫וו־ג׳ין, שלח לו מיקום.‬ ‫-טוב.‬
‫כן.‬ ‫-היי, ג׳אה־מין.‬
‫בוא מהר לחדר הישיבות.‬
‫כן, אדוני.‬
‫ג׳אה־מין, תזעיק תגבורת‬ ‫לאזור בוסונג־מיון בסוריונג.‬
‫זה בקשר לחקירה שהזכרתי בפעם שעברה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫טוב.‬
‫מתי ראית אותם?‬
‫לפני חודש בערך.‬
‫- קים ג׳אה־מין -‬
‫כן.‬
‫- קים מיונג־גיל -‬
‫המשטרה בדרך.‬
‫קיבלתי.‬
‫היי, המשטרה בדרך! תתחילו לנקות!‬
‫תבדקו אם יש כניסה אחורית.‬
‫כבה את המנוע.‬
‫טוב.‬
‫דא־מין, חכי פה עד שנבדוק את המצב.‬
‫הגענו לפניכם ועשינו חיפוש.‬ ‫אין פה כלום. זאת חוות דגים.‬
‫בבקשה תדבר עם המניאק בתא המטען.‬
‫מי זה המניאק הזה?‬
‫בריון של קים מיונג־גיל.‬
‫זה שדקר אותי.‬
‫אני שוטר, אז תגיד לי את האמת.‬
‫תהנהן, יא זבל.‬
‫זו חוות הדגים?‬
‫מישהו ידע שנבוא?‬
‫גאנג־יונג.‬
‫החברים שלו ברחו באמצע הקרב.‬
‫אולי הם הזהירו אותם.‬
‫תשאירו אותו פה ותסתלקו.‬
‫לא הייתם פה. בסדר?‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫לא נפצעתם, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫האן־גו.‬
‫איפה סבא?‬
‫נחכה. השוטרים יחזרו אלינו.‬
‫אין לנו זמן.‬
‫חייבים למצוא אותו.‬
‫נמצא אותו בכל מחיר.‬
‫בן זונה! הכספת!‬
‫איפה הכספת של קים מיונג־גיל?‬
‫באימא שלי…‬
‫בן זונה! אתה באמת תמות אם תמשיך ככה!‬
‫תביא סיגריה.‬
‫בן זונה!‬
‫תרביץ לי!‬ ‫-אתה מת!‬
‫תרביץ לי! יותר חזק!‬
‫איך היה?‬
‫מה לגבי מר או?‬
‫לא מצאנו אותו.‬
‫נראה לי שהם לקחו אותו למקום אחר.‬
‫הוא אמר משהו?‬
‫הוא בנזונה עקשן. לא מוכן לדבר.‬
‫נהנה, אה?‬
‫רוצה לראות משהו כיפי?‬
‫מה הוא מדבר?‬
‫אדוני! הוא נשך לעצמו את הלשון!‬
‫מהר!‬
‫קאנג אין־בום, צא מזה!‬
‫וו־ג׳ין, תזעיק אמבולנס!‬ ‫-טוב.‬
‫רגע!‬
‫אם ייקחו אותו,‬ ‫איך נדע איפה הכספת של מיונג־גיל?‬
‫בכל זאת, אי אפשר לתת לו למות.‬
‫אם הוא ימות לא נגיע לכספת.‬
‫תן לי את זה!‬
‫תעזור לי להוריד אותו.‬
‫אדוני, אתה בסדר?‬
‫אדוני, תתעורר. אתה בסדר?‬
‫שלום.‬
‫איפה בעל הבית?‬
‫בחופשה.‬
‫אני רוצה אייס קפה מפולי אתיופיה.‬
‫טוב.‬
‫תכף מוכן.‬ ‫-תודה.‬
‫- משפחתי היקרה, אשמור עליכם -‬
‫- קים מיונג־גיל‬ ‫קובץ מצורף -‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, מין־בום.‬
‫הסרטון שלי עדיין אצל קים מיונג־גיל.‬
‫הוא שלח לי אותו הרגע.‬
‫מה?‬
‫הלו?‬
‫גאנג־יונג?‬
‫הלו?‬
‫מ…‬
‫מה?‬
‫מלח!‬
‫מה קרה?‬
‫תתקשר למשטרה.‬ ‫-נראה לי שמישהו נדרס.‬
‫- מר או -‬
‫גון־וו, בוא הנה. מהר.‬
‫היי, מטומטמים.‬
‫למה אתם עושים בעיות?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫תגיעו לחוות הדגים היום בתשע בערב.‬
‫אם תודיעו למשטרה שוב,‬ ‫אטחן את או אין־מוק ואעשה ממנו אוכל לדגים.‬
‫תענו לי.‬
‫נפטרתי ממין גאנג־יונג והחברים שלו,‬ ‫אז אל תתעסקו איתי.‬
‫אמרתי שאהרוג את אמא שלך‬
‫אם תופיע שוב.‬
‫ניפגש שם.‬
‫- גאנג־יונג -‬
‫הם הגיעו לגאנג־יונג? אבל הוא שוטר.‬
‫הפעם זה יהיה ממש מסוכן.‬
‫כדאי שנלך לבדנו.‬
‫סליחה.‬
‫כמה זמן היית שם?‬
‫מההתחלה.‬
‫שלא תחשבו לא לשתף אותי.‬
‫אני אציל את סבא.‬
‫בוא איתי.‬
‫אם יקרה משהו רע למר או לידנו,‬
‫דא־מין תתמוטט כמו היון־ג׳ו.‬
‫וו־ג׳ין, אני לא רוצה לראות את זה שוב.‬
‫אבל גון־וו,‬
‫דבר אחד השתנה מאז.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אז,‬
‫הנחתים הבלתי מנוצחים פעלו בנפרד.‬
‫עכשיו זה אחרת.‬
‫ואנחנו הרבה יותר חזקים, טוב? זוכר?‬
‫1, 2, 3, 4, 5.‬
‫כן.‬
‫אז…‬
‫בוא נעבוד ביחד ונציל את כולם.‬
‫את מר או, דא־מין,‬
‫וכל האנשים שקים פגע בהם.‬
‫למה עצרנו?‬
‫וו־ג׳ין ואני ניכנס ראשונים. את תשגיחי.‬
‫תיכנסי כשתמצאי עמדת ירי טובה.‬
‫נשמע טוב?‬
‫אז קדימה.‬
‫הם השאירו אותי רחוק נורא.‬
‫חשיבה טובה.‬
‫מה?‬
‫השארת אותה רחוק כדי שהיא לא תיפגע, נכון?‬
‫עשיתי את זה כדי שלא ניתפס.‬
‫זה היה רחוק מדי?‬
‫זה ייקח לה עשר דקות.‬
‫אז נסיים עם זה מהר, רק אנחנו.‬
‫נשמע טוב.‬
‫להרוג אותם!‬
‫הם חמושים בטירוף!‬
‫עזוב!‬
‫בן זונה!‬
‫היי, בן זונה!‬
‫היי.‬
‫אתה לא מסוגל להיפטר משני ילדים?‬
‫מצטער, אדוני.‬
‫אתה כל הזמן מתנצל.‬
‫אז…‬
‫עצרו!‬
‫היי!‬
‫אם תזיזו שריר אחד,‬
‫אשסף לו את הגרון. אז תחליטו אתם.‬
‫כן. תפסיקו לזוז.‬
‫מה אתם עושים, מטומטמים? תהרגו אותם!‬
‫שאני אהרוג אותם?‬
‫לא ייאמן.‬
‫תתכופפו!‬
‫בוא הנה, מטומטם!‬
‫אמרתי לכם להרוג אותם, בני זונות!‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-אתה צריך רופא.‬
‫תהרגו אותם! קדימה!‬
‫סבא! אתה בסדר?‬
‫זאת אני, דא־מין.‬
‫תלשו לי את כל הגבות.‬
‫מר או, אתה בסדר?‬
‫תודה.‬
‫מה זה?‬
‫יותר מהר.‬
‫קדימה!‬
‫מי זה?‬
‫שליח.‬
‫בני זונות!‬
‫אל תזוז, יא מניאק!‬
‫חפשו בכל האזור!‬
‫בכל פינה!‬ ‫-מה יש כאן?‬
‫מצאתי! כולם הנה!‬
‫מה הם עשו פה?‬
‫אני יאנג יון־סו ממחלק פשיעה חמורה.‬
‫הנה צו חיפוש.‬
‫כעת נבצע חיפוש והחרמה בביתך.‬
‫תודה על שיתוף הפעולה.‬
‫מר קים ג׳אה־מין?‬
‫אתה עצור בחשד לרצח, שוחד ועבירות אחרות.‬
‫איזה יום מחורבן.‬
‫קדימה.‬
‫הצו הונפק במהירות, אז נכנסנו לבית של קים.‬
‫מצאנו כמה טלפונים במגירה בארון שלו.‬
‫בדקנו את המספרים.‬ ‫כולם היו שייכים למתים ולנעדרים.‬
‫המשוגע שמר את הטלפונים‬ ‫של האנשים שהוא הרג.‬
‫הוא לא ייחלץ הפעם.‬ ‫אפילו נשיא ארה״ב לא יכול להוציא אותו מזה.‬
‫ואם הוא יטוס לחו״ל?‬
‫הוא מבוקש עכשיו, אז לא יהיה לו קל.‬
‫לפעמים אנשים בורחים לסין בספינת משא.‬
‫קים הוא מבוקש ברמה גבוהה.‬
‫נמקד את החיפוש בנתיבים הימיים.‬ ‫הוא לא יברח מקוריאה.‬
‫אבל זה לא בלתי אפשרי.‬
‫נראה שכולכם חושבים שזה נגמר,‬ ‫אבל אני ממש לחוץ כרגע.‬
‫הסרטון שלי עדיין נמצא בידיו.‬ ‫אם הסרטון הזה יתפרסם בטעות, זה הסוף שלי.‬
‫גאנג־יונג.‬
‫אני חייב לראות אותו מאחורי סורגים.‬
‫מין־בום.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל תראה באיזה מצב האן־גו.‬
‫וטאה־יונג עוד לא בהכרה.‬
‫נזדקק לזמן.‬
‫אנחנו נעזור לך.‬
‫זה נגמר רק כשזה נגמר.‬
‫אתה יכול לאתר לנו את אים ג׳אנג־דו?‬
‫למה את אים ג׳אנג־דו?‬
‫אים ג׳אנג־דו בטח מתחבא איפשהו‬ ‫ומנסה להתרחק מקים מיונג־גיל.‬
‫אבל נראה לי שאים ג׳אנג־דו יודע‬ ‫לאן קים מיונג־גיל מתכוון לברוח.‬
‫כן, אולי אים ג׳אנג־דו ייעץ לו לאן לברוח.‬
‫הוא ציין שהוא אחראי על דברים כאלה.‬
‫בסדר, אבדוק את זה.‬
‫כמה זה במזומן?‬
‫אני יכול לעשות לך את זה ב־18 מיליון.‬
‫אים ג׳אנג־דו לא השתמש בטלפון‬ ‫או בכרטיס על שמו כבר חצי שנה.‬
‫הוא נמנע מכל דבר שמשאיר עקבות.‬
‫יש דרך אחרת?‬
‫כל מה שהצלחנו להשיג בינתיים‬ ‫זה את מספר חשבון הבנק שלו.‬
‫הפעולה האחרונה הייתה‬ ‫משיכת מזומנים במארס בסואון.‬
‫זה לא מספיק כדי למצוא אותו?‬
‫יש כמה חודשים של צילומים ממצלמות אבטחה.‬ ‫נצטרך להציב עובד במשרה מלאה.‬
‫זה ייקח הרבה זמן.‬
‫אפשר לקבל את מספר החשבון שלו?‬
‫בטח חסרים לו מזומנים כרגע.‬
‫עכשיו תעבירו כסף לחשבון הזה,‬
‫ותרשמו את מספר הטלפון שלכם‬ ‫בתור שם השולח.‬
‫הוא ייצור איתכם קשר, על בטוח.‬
‫כמה לשלוח?‬ ‫-עדיף סכום גדול.‬
‫10,000 וון?‬
‫תהיתי אם הייתי צריך‬ ‫לציין את זה בפעם שעברה,‬
‫אבל במקצוע הזה,‬ ‫המשמעות של ״סכום גדול״ משתנה.‬
‫הסכום הגדול שציפיתי לו‬ ‫כשהשגתי לכם את הפרטים של קאנג‬
‫היה אמור להיות מיליון, לא 10,000.‬
‫מיליון וון?‬
‫כמובן, אני לא מבקש את הסכום הזה עכשיו.‬
‫אני לא איזה קמצן.‬ ‫אנחנו בני משפחה, אחרי הכול.‬
‫במצבנו, על איזה סכום מדובר?‬
‫הוא יצחק על מיליון וון.‬
‫10 מיליון.‬
‫הוא ינגוס בפיתיון.‬
‫הפצעים שלך לא נרפאים‬ ‫בגלל שאתה כל הזמן שותה אלכוהול.‬
‫לעזאזל!‬
‫דוקטור.‬ ‫-כן?‬
‫תטפל בי ודי.‬
‫66.‬
‫67.‬
‫68. 69.‬
‫וו־ג׳ין.‬
‫שיחה לא מזוהה.‬
‫הלו?‬
‫אתה הבחור שהיה עם הנשיא צ׳וי, נכון?‬
‫כן.‬
‫והשוטרים נתנו לך את מספר החשבון שלי.‬
‫מה זה, למה שלחת לי כסף?‬
‫קים מיונג־גיל בורח.‬
‫למה?‬
‫המשטרה פשטה על הבית שלו‬ ‫ומצאה ראיות למעשי רצח שהוא ביצע.‬
‫מתי זה היה?‬
‫שלשום.‬
‫אתה יודע לאן הוא יברח, נכון?‬
‫נכון.‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו רוצים לתפוס‬ ‫את קים מיונג־גיל. עזור לנו.‬
‫כמה אתם מוכנים לשלם?‬
‫סכום גדול.‬
‫מה, אתה צוחק עליי?‬
‫מיליארד?‬ ‫-מיליארד?!‬
‫סמכתי על הנשיא צ׳וי ואכלתי אותה.‬
‫זה מגיע לי בתור פיצוי.‬
‫אבל כרגע יש לנו רק…‬
‫בעוד ארבעה ימים, קים מיונג־גיל יברח לחו״ל‬ ‫בעזרת השיטה שלימדתי אותו.‬
‫יש לך את מספר החשבון שלי.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫זה מגוחך.‬
‫מאיפה נשיג מיליארד?‬
‫שנבקש ממר או?‬
‫אין לו סכום כזה.‬
‫הכסף שהוא נתן לנו היה כל מה שנשאר.‬
‫רגע.‬
‫כמה יש שם?‬
‫נראה לי שבערך 300 מיליון.‬
‫זה לא מספיק.‬
‫שנבקש ממין־בום?‬
‫אים ג׳אנג־דו הוא זה‬ ‫שצילם את הסרטון של מין־בום.‬
‫אתה חושב שהוא יעזור לנו בזה?‬
‫בכל זאת, מין־בום הוא היחיד‬ ‫שיש לו סכומים כאלה.‬
‫בוא נבקש ממנו פעם אחת, טוב?‬
‫אדוני, הנה הם.‬
‫אתם סומכים על אים ג׳אנג־דו?‬
‫אנחנו חושבים שהמידע שיש לו אמין.‬
‫ואם הוא ייקח את המיליארד ויברח לחו״ל?‬
‫מה נעשה אז?‬
‫אם אים ג׳אנג־דו יפר את הבטחתו ויברח,‬
‫נרדוף אחריו עד שנתפוס אותו.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫תקיים את ההבטחה הזאת.‬
‫אקיים.‬ ‫-טוב.‬
‫- התקבלו 1,000,000,000 וון -‬
‫טוב, סיימתי לבדוק. קדימה.‬
‫טוב.‬
‫משוחררים.‬
‫- שיחה לא מזוהה -‬
‫תרשמו.‬
‫מחרתיים בשעה 13:00,‬ ‫ספינה בשם ״ניקה״ תצא מפוהאנג‬
‫להו צ׳י מין סיטי.‬
‫קים תרם לקמפיין הבחירות‬ ‫של בכיר בווייטנאם.‬
‫הוא מתכוון לברוח לשם עם כל הכספים.‬
‫מספר הקונטיינר הוא TJBU 9004230.‬
‫הכספים שלו יוחבאו במשאית בתוך הקונטיינר.‬
‫שנחפש את הקונטיינר בזמן שהוא יעלה לספינה?‬
‫זו ספינה גדולה. זה לא יהיה קל.‬ ‫-איך נמצא אותו?‬
‫תעלו לספינה יחד איתו!‬
‫ונפליג כל הדרך לווייטנאם?‬
‫זה תלוי בכם.‬
‫אני מנתק עכשיו.‬ ‫-חכה.‬
‫מה נעשה אם נרצה לעלות לספינה הזאת?‬
‫אשלח לכם איש קשר.‬ ‫תגידו לו ששלחתי אתכם ונסו לסגור איתו דיל.‬
‫לידיעתכם, הוא אוהב מזומנים.‬
‫ההודעה הגיעה.‬
‫לא ידעתי מה תצטרכו, אז הכנתי קצת מכל דבר.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫כן, אדוני.‬
‫בסדר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫בואי נעלה.‬
‫תעלה אתה. אני צריכה לדבר איתם.‬
‫טוב.‬
‫תודה לכם על העזרה.‬
‫אנחנו צריכים להודות לך.‬
‫להתראות, דא־מין.‬
‫להתראות.‬
‫קדימה.‬
‫יש לכם את המספר שלי.‬
‫בוא.‬
‫כן, מין־בום.‬ ‫-אתם בדרך?‬
‫אנחנו בדרך.‬
‫שמרו על עצמכם, טוב?‬
‫טוב.‬
‫גאנג־יונג ואני נדאג לשאר.‬
‫סעו בזהירות.‬
‫טוב.‬
‫מהר.‬
‫רק רגע.‬
‫וו־ג׳ין.‬
‫טוב.‬
‫צא לדרך.‬
‫בוא נתחיל בפנים.‬
‫קים מיונג־גיל!‬
‫כן.‬
‫אם אראה אותך שוב…‬
‫אהרוג אותך.‬
‫גון־וו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫וו־ג׳ין.‬
‫אני חושב שהפכתי לכלב ציד.‬
‫וו־ג׳ין, שכחת על לב של מתאגרף?‬
‫אנחנו רק צריכים למצוא את דרכנו חזרה.‬
‫טוב? בוא נחזור ביחד.‬
‫טוב.‬
‫בוא נחזור.‬
‫בוא.‬
‫מצאנו את זה!‬
‫היי.‬
‫מין־בום, איפה אתה?‬ ‫-כמעט הגעתי.‬
‫מצאתם את מטילי הזהב?‬
‫כן, מצאנו את כולם.‬
‫והטלפון?‬
‫אלך להביא אותו.‬
‫הנה.‬ ‫-כן…‬
‫כן.‬ ‫-בוא נלך.‬
‫איך היה?‬
‫סוף סוף הטלפון אצלי.‬
‫הם עשו עבודה טובה.‬
‫הזעקתי תגבורת של אינטרפול.‬ ‫הם יחכו להם בווייטנאם.‬
‫זה נגמר.‬
‫עבר עליך לא מעט.‬
‫תודה, גאנג־יונג.‬
‫מה אתם רוצים לעשות?‬
‫מר צ׳וי תמיד רצה לעזור לעניים‬ ‫לקבל טיפול רפואי,‬
‫אז אני רוצה שהכסף ישמש‬ ‫לפי רצונותיו של מר צ׳וי.‬
‫מה דעתך?‬
‫אתה לא רוצה את הכסף לעצמך?‬
‫בטח שכן,‬
‫אבל זה לא כסף שלי.‬
‫רק שילמתי חוב של הכרת תודה למר צ׳וי,‬
‫וקיימתי את מה שהבטחתי לו.‬
‫חבר׳ה,‬
‫יש לנו 168 מטילי זהב,‬ ‫כל אחד במשקל 7 קילוגרם.‬
‫כל אחד שווה 500 מיליון וון.‬ ‫כ־84 מיליארד בסך הכול.‬
‫אם תרצו, אני אקח אותם‬
‫ואקים קרן רווחה במסגרת אייל גרופ.‬
‫באמצעות הקרן הזאת נוכל‬ ‫לספק טיפולים רפואיים לנזקקים.‬
‫או שהחברה שלי תוסיף כסף,‬
‫ופשוט נקים בית חולים?‬
‫נשמע כמו רעיון מצוין.‬ ‫-נכון?‬
‫כן.‬
‫אני חושב שאבא שלי יאהב את זה.‬
‫וזה יעזור לתדמית שלנו.‬
‫חוץ מזה, זה יעזור לעולם.‬
‫אתחיל לטפל בזה מיד כשאסיים עם המלון.‬
‫מין־בום, אפשר לכלול‬ ‫את שמו של מר צ׳וי בשם בית החולים?‬
‫מה היה שמו המלא?‬ ‫-צ׳וי טאה־הו.‬
‫למען האמת, זה לא יהיה קל.‬
‫אבל אשקול את זה.‬
‫תודה.‬
‫מה?‬
‫אמלא את הסכום החסר מכספי.‬
‫תראו בזה בונוס על עבודה טובה.‬
‫זה בסדר, באמת אין צורך.‬
‫מר צ׳וי היה עושה את אותו הדבר.‬
‫קחו את זה.‬
‫אתה לא יודע מה להגיד?‬
‫״תודה״ תספיק.‬
‫תודה, מר צ׳וי.‬
‫לא.‬
‫אני צריך להודות לך.‬
‫תודה רבה.‬
‫היי, גון־וו!‬
‫איפה אתה?‬
‫גון־וו!‬
‫בני היקר.‬
‫וו־ג׳ין.‬
‫מה קרה לפנים שלך?‬
‫עברת כל כך הרבה.‬
‫זה נגמר, אמא. בואי נחזור הביתה.‬
‫טוב.‬
‫אני גאה בכם.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬