No es pot fumar a la sinagoga.
Karl?
Karl Weissman?
Fill de la Hadassa.
Vaig veure la teva mare, poc abans que morís.
Vam parlar de tu.
Ni tan sols vostè podria dir un sermó de la guerra.
I si guanyen els nazis,
aviat no tindrà ningú per sermonejar,
ni per pregar.
Tracto la gent com em tracten a mi. M'hi he resignat.
La nena jueva.
L'Esther.
És morta per culpa meva.
- L'has mort tu? - No.
Amb les meves decisions.
Rabí.
Un home com jo pot trobar clemència als ulls de Déu?
No hauries de buscar la seva clemència.
Sinó la de la nena.
En aquesta vida o en la propera.
Mira per allà.
Venia cap aquí anit.
Soc aquí!
Hasan?
- Auxili! - Hasan?
- Mare meva. - Gràcies.
Què coi...?
Hasan!
No!
Els cossos eren aquí mateix.
Què ha passat?
- Et trobes bé? - No.
Hem escorcollat la casa i res.
No hi ha discos, ni pots, ni cossos. Res de res.
I l'Andrew Morley?
Tampoc. L'estem buscant, però...
No sé de què va, això, però s'ha acabat el bròquil.
Saps que hi ha gat amagat. No ho facis.
Has caigut a la ratera, Shahara.
No m'hi arrossegaràs.
Em sap greu.
- Digui? - Shaz?
Escolta, en Barber diu que et deixem tranquil·la
però... no té sentit i ho vull saber.
Les empremtes que em vas donar, de debò eren del 1890?
Sí, per què?
És que...
Tinc els resultats.
Coincideixen al 100 % amb...
Shaz,
Són de l'Elias Mannix.
M'has enganyat, professor.
Vi francès orgànic.
Sopar per a dos.
Manilles.
La millor cita que he tingut en ma vida.
Escolta,
sento haver-te enganyat.
Creu-me.
Quan sàpigues la veritat,
sabràs per què ho faig.
- Per què Capella Perillosa fa això. - La veritat?
T'ho explicaran aviat.
Qui?
Ja hi som.
Ei!
Apa.
Baixa.
Prou.
Endavant!
Ho sento, Iris.
La teva xicota s'ho val, Defoe?
- Calla, Lorna. - Us sento.
Iris Maplewood.
Treu-li la caputxa.
Així.
Qui carai ets?
Ostres.
Elias, qui t'ho ha fet, això?
Em transfereixen al correccional aquesta tarda.
Diuen que allà els guàrdies fan mindfulness.
Ha esbrinat alguna cosa, oi?
Una cosa estranya.
La fa sentir sola, no?
Provi-ho. Les penes compartides...
Ho het trobat als arxius.
Aquest home és Sir Julian Harker. La van fer el 1890.
Et sona de res?
Te'n van parlar els Morley?
Va morir el 1941.
Als 99 anys.
El van matar a casa seva,
al seu llit.
El va disparar un poli.
No et sona de res?
No gens, per què?
Què hi té a veure, aquest?
Són les empremtes d'en Harker.
I aquestes...
són les teves.
Elias,
són idèntiques.
Les primeres empremtes són del llum de gas de Longharvest Lane.
Les segones, de Sir Julian Harker.
Demostren que ell hi era.
I com les ha aconseguit?
Va ser un error de Sir Harker.
La dactilografia és un esnobisme del continent. No és una prova.
No sé què se suposa que han de demostrar.
Sí que ho sap.
- Que insolent... - Sir Julian Harker...
era a l'escena de l'assassinat i l'interrogarem de manera formal,
com es degut.
Aquí, ara mateix!
La seva ignorància sobre la qüestió em resulta esbalaïdora.
Faci'l venir.
¿T'imagines quina relació podria tenir
amb en Harker?
Amb el teu pare biològic?
- No conec mon pare. - I la teva mare?
Que saps on és?
Segons els Morley, potser ha mort de sobredosi.
"Potser"?
Què passa, amb ella?
Aquell mort, els Morley, tots tenen a veure amb aquest home.
Quina relació hi tens tu?
Per què són idèntiques les teves empremtes. Ella potser ho sap.
Es diu Sarah.
De cognom Mannix?
Recordo els malparits amb qui estava.
Tenia marques als braços.
Només això.
Si no és morta...
tant és com es trobi...
No vull que sàpiga res de mi.
Em sent?
Maggie, necessito l'adreça de totes les Sarah Mannix del país.
Vull les que tenen historial.
No es mogui.
No faci soroll.
Era el que volia fer abans que m'apuntés amb la pistola.
Han trobat un agent mort a la mateixa via del metro que la nena.
Ha sigut cosa teva, no?
I la nena?
Jo no la vaig matar.
Escolti'm, per favor.
M'ha d'ajudar.
El mort del maleter, va ser vostè?
No.
I qui va ser? En Cozens?
Jo vaig pelar en Cozens.
El vaig culpar perquè tanquessin el cas.
No havia mort ningú fins ara.
Tenia deutes de joc. Feia feinetes d'intermediari.
Una veu per telèfon em donava ordres i les complia.
Em va dir que matés l'Esther.
No vaig poder.
Ho va fer ella mateixa.
I tu, què pretens?
Venjança?
Un càstig?
Justícia.
Justícia per l'Esther.
Es pensen que vostè és un tou.
No és fàcil mantenir una bona reputació, sobre tot aquí.
Aquesta dona...
No sé qui és però forma part d'alguna cosa
més important.
No soc el seu únic objectiu.
Sabia que l'Esther era aquí. Algú ha xerrat.
Algú d'aquí.
Del departament.
Sempre hi ha més d'una rata.
Són aquí mateix.
Ens escolten.
Ens observen.
Amagats.
Ajudi'm a fotre'ls fora i a esbrinar de què va tot això.
Sarah Mannix?
Sí?
Soc la inspectora Hasan. Vull parlar amb vostè del seu fill Elias.
Té problemes, Sarah.
Escolti, no vol saber res de mi.
És a la presó.
Per assassinat.
Se'l van endur.
Tenia quatre anys.
Recordo que em va mirar.
Amb
la cara...
pàl·lida, assegut en un cotxe,
veient com sa mare el donava en acollida.
Em mirava fixament.
I vaig tancar la porta.
Lluny de mi estava més segur. Jo ja ho sabia.
Vaig intentar
tornar-lo a veure.
Em van dir que passava de mi.
Els Morley,
vull dir.
No el culpo per això.
El vol veure?
Com és?
Llest.
I està sol.
Em trobaran, sap?
I et mataran.
Sigui el que sigui, acaba-ho d'una vegada.
No penso parlar.
No torturem, inspectora.
Nosaltres eduquem.
Hasan!
Si em provoques, t'arrencaré l'Spyne.
- A la merda! - Frena, Hasan.
Aixeca-la.
Quins amics tens, Defoe.
Entesos.
No em miris així.
- Està de part d'en Mannix. - Potser sí, però...
confio en ella.
Vaja, potser és per això que et maten.
Segons com reaccionis al que t'ensenyaré,
això s'acabarà d'una manera o d'una altra.
No ets la primera inspectora que troba el cos d'en Defoe.
N'hi ha tres més.
L'inspector Hillinghead, el 1890.
El sergent Whiteman, el 1941.
I jo.
La inspectora Hasan.
El 2023.
Tu eres policia?
Fa 30 anys la meva investigació em va dur
a aquest noi.
L'Elias Mannix.
Tenia quinze anys.
Tu el coneixes.
Es va convertir en el comandant Mannix.
No van trobar qui va posar la bomba.
Ens van enganyar, van ser ells.
L'Elias va detonar la bomba.
Vaig veure com ho feia.
Viatgen en el temps.
En Mannix tornarà al 1890 per formar una secta.
Una secta que desencadenarà uns fets
que ens duran a la bomba que detonarà en Mannix de jove.
Assumiran el poder i construiran la societat actual,
en la que estimen tothom.
Vivim en la utopia d'en Mannix, la seva "solució."
Basada en l'assassinat de mig milió d'innocents.
Només cal que ell torni al 1890
i provoqui els mateixos esdeveniments.
Sir Julian, gràcies per venir.
Li demano disculpes.
Eh... Sisplau.
Al meu despatx estarem tranquils.
La nit de l'assassinat van fer una foto
d'una figura amagada a prop d'on van trobar la víctima.
Les empremtes al llum de gas.
Una és meva.
Vaig abaixar la llum en sentir que s'acostava algú.
Només em podia amagar allà.
Em vaig trastocar.
Li hauria passat el mateix si ho hagués vist.
- Admet que és vostè? - Efectivament.
William, li faria res portar-nos una mica de té?
Té?
- En demanaré. - No, vull que ens en porti vostè.
S'enrabiarà.
Si fos vostè, aniria amb peus de plom, Sir Julian.
Que vostè sigui aquí per canviar la seva versió
m'indica que tem alguna cosa.
Tinc davant un home coratjós.
De moment.
L'hi explicaré tot, Alfred.
Tota la veritat, de debò.
Es quedarà de pedra.
Si pretens rentar-me el cervell,
perds el temps.
- El comandant Mannix no... - És veritat.
El 2023 vaig trobar un disc.
En Mannix en va gravar centenars. En un d'ells t'esmenta a tu.
Iris Maplewood.
Deia que series crucial.
Fa temps que vull saber per què.
Segons en Mannix tu hi estàs ficada, tant si ho saps com si no.
I ara que et tinc aquí, vull saber si ets amiga o enemiga.
Si ets amiga, ens pots ajudar a aturar en Mannix.
Tot això...
són collonades i res més.
Porta-la a la Gola.
A veure, pareu l'orella!
Hem descobert noves proves
que indiquen que van incriminar en Lee Cozens
per la mort de l'home del maleter quan van pelar en Farrell.
Per això, reobro la investigació.
S'han de tornar a avaluar totes les pistes.
Som-hi, a pencar!
Charlie, però què fas?
- Trucada urgent. - Que s'esperin.
- Sra. Shirley, comencem? - Atenció.
Vigilarem totes les trucades entrants. En Charlie les anirà escoltant.
Vull saber de quina taula ve cada trucada i a qui truquen.
Ho diu en Calloway.
Tinc una trucada.
Centraleta.
- 456-577. - Ara el connecto.
L'inspector Harris al jutjat.
- Necessito l'informe del mort amb un ull. - Un altre cop?
Aquell cretí voler l’impossible.
En tinc una altra.
Centraleta.
- 565-4444. - El connecto.
És la Kathleen Squires. No conec el número,
però 565 és la residència de l'alcalde de Londres.
Amb qui vol que el connecti?
Recordi que l'estimen.
Quedi's a l'espera.
Digui?
En Whiteman ha dit a en Calloway que van acusar en Cozens falsament.
Han reobert el cas. Hi treballa tot el departament.
Ja està, ha penjat.
- Un altre cafè, senyor? - M'ho havies d'haver dit, Kathleen.
- Escorti-la a una cel·la. - Entesos.
Em sap greu.
Sisplau, Charlie! Van dir que matarien el meu fill.
El posarem fora de perill. Fes-ho per l'Esther. Qui era?
Passen el número a la centraleta d'un banc.
Harker i cia., a la City.
No som cowboys.
Si la veus, la interrogaré jo. Ho farem com cal, entesos?
Benvinguts al banc Harker. En què els puc servir?
Soc l'inspector Calloway i aquest és l'inspector Whiteman.
- Hem de parlar amb el director. - De què es tracta?
D'una vella amb bona dicció i freda com el gel.
L'ha vist?
Bé, si cauen bombes, envieu les noies a la caixa forta.
Es pot dir que hi estaran més segures que enlloc a Londres.
I tant.
És més neta que les estacions polloses de metro...
És aquella.
Soc la directora. En què els puc ajudar?
Investiguem una sèrie d'assassinats
i creiem que algú de la centraleta del banc hi podria estar implicat.
La nostra centraleta? N'està segur?
Si em permet fer-li unes preguntes, ja podem començar.
Acompanyin-me.
Vull pensar amb claredat. Quedi's aquí.
- Disculpi'm. - Per què?
Pel meu cop de dreta.
Tothom al terra.
Endavant! Ràpid!
Hem de xerrar.
Recordi que l'estimen.
Vaig fugir de casa als quinze.
Al cap d'uns anys, vaig conèixer un noi.
Es deia Danny.
Era graciós.
Vam agafar un pet.
Al cap de dos mesos,
va sortir una ratlla blava i...
Tothom em deia que no el tingués, que no el podria cuidar,
però sabia que seria l'única cosa realment meva.
M'entén?
Vaig trobar en Danny.
Em va costar i...
Té calés.
Ningú ho diria.
És el besnet d'una banquer esnob que van matar,
i es veu que viu d'un fideïcomís.
Quan li vaig dir que estava embarassada,
de sobte em van contactar els seus advocats.
Creien que volia la seva fortuna.
Llavors en Danny va tocar el dos.
Gràcies.
Quan va néixer...
No em veia amb cor de mirar-lo.
Tenia por...
que obrís els ulls...
i veiés la merda que tenia dins meu.
I que...
no sabria que l'estimava.
Me l'estimava.
Amb bogeria.
Sarah,
aquest banquer que diu,
és en Julian Harker, oi?
Sí, i com ho sap?
He trobat l'arbre genealògic dels Harker
i no hi ha cap Daniel Harker, que jo sàpiga.
No, en Danny es deia...
Tenia el cognom de sa mare.
Barber.
Barber?
No em digui que és aquest.
N'està segura?
Sí.
Collons.
Hasan, va tot bé? O m'has trucat sense voler?
Tenies el mòbil a la butxaca?
Sí, més o menys.
Petons a la Sarah.
- Com te n'has...? - Fins aviat.
En Barber és al despatx?
Truco per un reclús que arribava aquesta tarda, l'Elias Mannix.
Estem esbrinant què passa amb el trasllat.
- Ja hauria de ser aquí. - Què vol dir?
L'ha tret l'agent Barber.
- Ja. - No agafa el telèfon.
Que el governador em truqui ràpid.
- I doncs? - Ningú sap on són.
Merda!
Ei, Hasan!
Vinga.
Creus que et volem rentar el cervell?
Defoe!
Explica-l'hi i que ho vegi.
Fa tres anys, quan investigava la partícula Deutsch,
vaig detectar un rastreig anormal de neutrins
que s'oposava a les lleis naturals que creia que entenia.
Només sabia que, com més m'atansava a la font,
començava a passar això que veurà ara.
Mare de Déu.
Desplaçament temporal.
Et separa en múltiples estadis de temps.
Viatges en el temps de manera natural.
No existeix cap ciència que expliqui què és.
Potser encara no podem entendre.
Quina raresa a 110 metres sota terra.
És el que vol en Mannix.
Viatjar en el temps, Iris.
En Mannix la va enganyar. Va matar tota aquella gent.
Avisa'm si tens arcades. Tots vomiten el primer cop.
Avisa'm quan hagis de vomitar...
Estic bé.
En Mannix fa servir la Gola per tornar al 1890.
És on comença el bucle, on crea la línia del temps de la seva existència.
Quan volem parar el bucle, falla.
No el podem aturar.
No podíem matar en Mannix i volíem destrossar La Gola.
Enterrar-la, bloquejar-la.
- No funciona res. - Calla, no vull...
L'únic que podem fer és esgotar-la, debilitar-la.
No es podrà fer servir amb el camp d'energia fosca.
Però no durarà.
En Manning vindrà i l'utilitzarà. Hem vist morir el meu cos.
No pot ser.
És real, Iris.
Si això és veritat,
si ja ha passat, has perdut.
No ho pots aturar.
Moriràs.
En Mannix hi tornarà.
I si te'n surts?
Llavors, què?
Volem salvar gent aturant la bomba.
I la gent que ara és viva?
Tu no ho saps.
És això.
Ho vols rebentar tot, com els terroristes.
Recuperaria el meu fill.
Sisplau, Iris.
Et necessitem.
T'equivoques amb mi.
No soc amiga teva.
Els has dut aquí?
Hasan!
Defoe, l'hem de treure d'aquí. Ràpid!
Lliga-la.
No, per favor!
L'hem trobat. La Maplewood està segura.
Inspectora.
Li han fet mal?
No, comandant.
Ben fet, inspectora.
Ensenyi'm què ha trobat.
En què està pensant?
En res, comandant.
Què li han dit?
Invencions paranoiques.
Què li han dit? Vull detalls.
M'han dit...
que vostè va detonar la bomba el 2023.
I que la Gola,
sigui el que sigui,
és la peça clau.
"Invencions paranoiques..."
Vostè vol saber què hi feia, jo, a Longharvest Lane?
Esperava un miracle.
I el miracle va arribar.
Vaig saber que anava per bon camí.
Un camí que ens duria a mons nous.
La gent es lleva aquí cada dia.
En aquell moment, recorden les cadenes.
Són presoners, però no ho saben.
Vostè també du cadenes, Alfred. Tothom ho veu.
Em temo que no l'entenc.
Quan s'agenolla davant del seu déu,
creu que li perdonarà les mentides si vostè persegueix altres mentiders?
La meva missió a la vida
serà desemmascarar-lo.
Tots plegats.
I no desistiré
fins a descobrir la veritat sobre vostè.
Vostè... ¿ja no recorda què va passar...
a la sessió d'espiritisme?
Què és això?
La confessió d'assassinat.
N'hi ha una colla.
Amb una mica de maquillatge funerari
un mort esdevé l'amant menyspreat d'un policia.
No desitjo castigar-lo ni revelar
la part de vostè que mereix sortir a la llum.
El seu amor per en Henry
no és un crim.
Ni un pecat.
L'amor és la seva única feblesa.
Incrimini en Henry per l'assassinat de Longharvest.
L'ha de culpar.
Llavors vostè i la seva família tindran un futur.
En cas contrari,
aquestes fotos l'ensorraran.
La veritat ha triomfat.
El té era deliciós.
És l'únic que fa bé en Paxman.
Jo no el vaig matar.
No sé qui ho va fer.
No ho he sabut mai.
Sap què? Mon pare era policia.
L'inspector Alfred Hillinghead.
Vostè me'l recorda.
Era deliberadament tossut.
M'ha portat a la seva sinagoga.
Busca respostes a preguntes que el seu déu no li pot respondre.
Mentre ell vegi el forat del tret que li clavaré al cap, ja em va bé.
No em pot matar, encara no és l'hora.
Que no és l'hora?
Comprovem aquesta teoria.
Sis recambres, una bala.
Per què va matar l'Esther?
Sé que està afligit.
Però res del que li digui l'alleujarà.
Com que vostè no ho va fer,
ho vaig haver de fer jo, però no volia.
Vostè és jove i està molt segur.
Crec que li va anar de ben poc i que no ho vol admetre.
Per què era important el cos?
El meu pare també m'ho va preguntar.
No li va fer cap bé.
Rumiï-s’ho.
Quant vol?
Cinquanta mil?
Cent mil?
Digui'm una xifra, res és impossible. Anirem al banc.
Podria fugir... Pari!
Ja sap què passarà, oi? És aquesta recambra o la següent?
Ja l'hi he dit.
Només volíem que tanquessin la investigació.
Qui?
Tregui'm les manilles i l'hi explicaré.
- Per favor! - Era una nena petita!
L'hauria fet desaparèixer. No calia matar-la.
Hi havia molt en joc.
Jo no la volia matar.
Ai, Karl.
Creu que em va agradar?
El podem fer ric.
Comporti's com un poli.
- No puc deixar que s'escapi. - No ho permetré.
Ha confessat.
Ho he sentit tot.
Estàs detingut per assassinar en Lee Cozens i en George Ackroyd.
I vostè, per assassinar l'Esther Jankovsky.
Aniré de gust a la forca sabent que a vostè també li trencaran el coll.
Calloway, li he dit que no entrés sense reforços.
Cap?
La pistola.
- Tregui-li les manilles. - Senyor.
L'he detinguda per haver mort una nena d'onze anys.
Ha confessat.
Quina llàstima.
Calloway!
Recordi que l'estimen.
Hola, mare.
Barber?
PER A LA SHAHARA
REPRODUIR
Hola, Shahara.
Soc l'Elias.
Si no em falla la memòria, està escoltant això al pis del meu pare.
Recordo com si fos ahir que em va anar a veure a la presó.
Som els fantasmes del passat, el present i el futur l'un per l'altre.
Costa d'entendre, oi?
Però sé una cosa amb certesa.
Ens tornarem a veure.
Subtítols: Cristina Casas Peregrina