TESTEK
A shulban tilos a dohányzás.
Karl?
Karl Weissman?
Hadassa fia?
Találkoztam anyáddal nem sokkal a halála előtt.
Beszélgettünk rólad.
Ebben a káoszban még maga se tudna prédikálni, mi?
És ha Hitler bandája sikerrel jár,
egy sem marad közülünk, akinek prédikálhatna,
akiért imádkozhatna.
Úgy bánok az emberekkel, ahogy ők velem. Ezzel már megbékéltem.
Egy zsidó gyerek.
Esther.
Miattam halt meg.
- A te kezed által? - Nem.
De a döntéseim miatt.
Rabbi...
találhat egy magamfajta férfi kegyelmet Isten szemében?
Nem az ő kegyelmét kell keresned.
Hanem a gyermekét.
Ebben az életben, vagy majd a következőben.
Nézzétek meg arra is!
Ide jött tegnap este.
Itt vagyok!
Hasan?
- Segítség! - Hasan?
- Jézusom! - Köszönöm.
Mi a franc ez?
Hasan!
Nem!
A testek! Itt voltak.
Mi történt?
- Jól van? - Nem.
Átfésültük a házat. De semmi.
Se lemezek, se üvegek, se testek. Semmi.
És Andrew Morley?
Andrew Morley se volt ott. Keressük, de...
Nem tudom, mi folyik itt, de itt bezárom a bazárt.
Tudja, hogy többről van szó. Ne tegye ezt!
Eltűnt a nyúl üregében, Shahara.
Nem tudom követni.
Sajnálom.
- Halló? - Shaz!
Figyelj, Barber azt mondta, hagyjunk békén,
de ez őrület, és tudnom kell, mi ez az egész.
Az ujjlenyomatok, amiket adtál, tényleg 1890-ből valók?
Igen. Miért?
Csak mert...
megvan az eredmény.
És 100%-ban megegyeznek...
Shaz,
ezek Elias Mannix ujjlenyomatai.
Jól átvertél, prof!
Francia biobor.
Vacsora két főre.
Aztán meg bilincs.
Életem legjobb első randija.
Nézd...
sajnálom, hogy hazudtam.
Bízz bennem!
Ha megtudod az igazságot,
megérted, miért teszem ezt.
- Hogy mi a Sötét Szentély célja. - Milyen igazságot?
Hamarosan elmondják neked.
Kicsoda?
Itt vagyunk.
Hé!
Gyerünk!
Szállj ki!
Hagyd abba!
Mozgás!
Úgy sajnálom, Iris!
Remélem, a barátnőd megéri a faksznit.
- Fogd be, Lorna! - Hallom ám.
Iris Maplewood!
Vedd le a csuklyát!
Oké.
Maga meg ki a franc?
Jézusom!
Elias, ki tette ezt veled?
A börtönigazgató ma délután átvitet a Felthambe.
Ott az őrök állítólag a mindfulness hívei.
Kiderített valamit, ugye?
Valami furcsát.
Magányos érzés, mi?
Hadd halljam! Osztozni szép dolog.
Ezek az archívumunkból vannak.
Ezt az embert Sir Julian Harkernek hívják. Ez a fotó 1890-ben készült.
Hallottál róla?
Morley-ék említették a nevét?
Ezerkilencszáznegyvenegyben halt meg.
Kilencvenkilenc éves volt.
A saját otthonában ölték meg,
a saját hálószobájában.
Egy zsaru lőtte le.
Nem rémlik semmi?
Sosem hallottam róla. Miért?
Mi köze neki bármihez?
Ezek Harker ujjlenyomatai.
És ezek pedig...
a te ujjlenyomataid.
Elias,
ezek egyformák.
Az elsőn lévő ujjlenyomatokat a Longharvest Lane gázlámpájáról vették.
A másodikon Sir Julian Harker ujjlenyomatai vannak.
Ez bizonyítja, hogy ott volt.
És ezt hogy szerezte meg?
Harker nem volt elég figyelmes, uram.
A daktilográfia kontinentális divat. Ez aligha bizonyíték.
Nem tudom, ez mégis mit bizonyítana.
Szerintem tudja, uram.
- A pimaszsága... - Sir Julian Harker...
ott volt a Longharvest-gyilkosság helyszínén,
és ki fogják hallgatni kellő gondossággal.
Itt és most!
Elképesztő tudatlanságot tanúsít az ügy tekintetében.
Hozza be ide!
Van bármi ötleted arra, hogy hogy állhatsz kapcsolatban
Harkerrel?
A valódi szüleid? Az apád?
- Apámat sosem ismertem. - És az anyukád?
Róla tudod, hogy hol van?
Morley-ék szerint valószínűleg túladagolta magát.
„Valószínűleg”?
Hogy jön ő most ide?
Az a holttest, és Morley-ék is kapcsolódnak ehhez az emberhez.
Tudnom kell, mi közöd van hozzá.
Hogy miért egyeznek az ujjlenyomataitok. És ha te nem tudod, talán anyukád tudja.
A neve Sarah.
Sarah Mannix?
Emlékszem, milyen para arcokkal lógott.
A tűnyomokra a karján.
És ennyi.
Ha még nem halott...
bármilyen állapotban is van,
nem akarom, hogy bármit tudjon rólam.
Oké?
Mags, szerezd meg az összes Sarah Mannix címét,
aki az országban él!
Koncentrálj a priuszosokra!
Ne mozduljon!
Egy pisszenést se!
Vicces, de ez volt a szándékom, mielőtt fegyvert fogott a fejemhez.
Egy rendőrt holtan találtak azon a metróperonon,
ahol azt a lányt a hullaházban.
Ez a maga keze műve, ugye?
És a lány?
Nem én öltem meg.
Hallgasson meg, kérem!
Segítenie kell.
A test a csomagtartóban... maga ölte meg?
Nem.
Akkor ki tette? Cozens?
Cozenst én öltem meg.
Rákentem, hogy lezárják az ügyet.
Azelőtt sosem öltem embert.
Szerencsejáték-adósságaim voltak,
ezért elvállaltam ezt-azt, közvetítettem.
Egy hang a telefonban megmondta, mit tegyek, és megtettem.
Aztán azt mondta, öljem meg Esthert.
Nem ment.
Így megtette ő maga.
És mi a célja?
Bosszú?
Megtorlás?
Igazságtétel.
Igazságtétel Esthernek.
Azt mondják, maga szimpla eset.
De tudom, hogy nem könnyű elkerülni a balhét, különösen itt.
Ez a nő...
nem tudom, ki ő, de része valaminek, valami...
nagyobb dolognak.
És nem csak velem seftel.
Honnan tudta, hogy Esther itt van?
- Valaki köpött. - Közülünk.
Valaki a kapitányságról.
Sose csak egy patkány van, Calloway.
Köztünk vannak.
Hallgatóznak.
Figyelnek.
Bujkálnak.
Hadd öntsem ki őket a lyukból! Hadd derítsem ki, mi folyik itt!
Sarah Mannix?
Igen?
Shahara Hasan nyomozó őrmester vagyok. A fiáról, Eliasról kérdeznék.
Bajban van, Sarah.
Nézze, ő nem akar tőlem semmit.
Börtönben van.
Gyilkosságért.
Elvitték a szociális munkások.
Négyéves korában.
Emlékszem, hogy nézett rám.
Ez a...
sápadt...
kisgyerek a kocsiban
végignézte, ahogy az anyja nevelőszülőkhöz paterolja.
Nem vette le rólam a szemét.
Be kellet csuknom az ajtót.
Nélkülem nagyobb biztonságban volt, ezt még én is tudtam.
Próbálkoztam.
Újra látni akartam.
De azt mondták, Elias nem akar tőlem semmit.
Mármint Morley-ék,
ugye.
Nem hibáztathatom ezért.
Szeretné látni?
Milyen?
Okos.
És magányos.
Meg fognak találni, tudja?
És magát megölik.
Úgyhogy bármit is tervez, tudja le mielőbb!
Én nem beszélek.
Mi itt nem kínozunk.
Hanem oktatunk.
Hasan!
Még egy ilyen húzás, és kitépem a kütyüt a hátából!
- Baszd meg! - Nyugi, Hasan!
Szedd fel onnan!
Kedves barátaid vannak, Defoe.
Jól van.
Ne nézz így rám!
Mannixszel van.
Az lehet, de...
bízom benne.
Látod, talán emiatt végzed hullaként.
Abból, ahogy arra reagál, amit most mutatok,
kiderül, hogy hogy jön ki ebből a végén.
Nem ön az első nyomozó, aki megtalálta a holttestet.
Csak az egyik négy közül.
Hillinghead nyomozó felügyelő, 1890.
Whiteman nyomozó őrmester, 1941.
És én.
Hasan nyomozó őrmester...
2023.
Maga zsaru volt?
A 30 évvel ezelőtti nyomozásom során eljutottam...
ehhez a fiúhoz.
Elias Mannixhez.
Tizenöt éves volt.
Ismeri őt.
Belőle lett a maguk Mannix parancsnoka.
A kormány szerint nem lett meg a merénylő. Hazudtak, mert ők maguk tették.
Elias robbantotta fel a bombát.
Végignéztem, ahogy megtette.
Az időutazás létezik.
Mannix vissza akar menni 1890-be, hogy alapítson egy szektát.
Ami olyan események láncolatát indítja el, ami elvezet a bombához,
amit Mannix fiatalabb énje robbant fel.
Akkor hatalomra lépnek, és felépítik a jelen társadalmát.
Egy olyan társadalmat, ahol mindenkit szeretnek.
Mannix utópiájában élünk. Ez az ő „megoldása”.
Félmillió ártatlan ember pusztulása árán épült.
Most már csak vissza kel mennie 1890-be,
hogy létrehozza ugyanezt az eseményláncolatot.
Sir Julian, köszönöm, hogy bejött.
Bocsásson meg!
Én... Kérem!
Az irodám kissé csendesebb.
A gyilkosság éjjelén fénykép készült egy alakról,
aki egy alkóvban rejtőzött az áldozat felfedezésének helye közelében.
Ujjlenyomatok a gázlámpán.
Némelyikük az enyém.
Lecsavartam a gázlámpát, amikor hallottam, hogy jön valaki.
Az alkóvon kívül nem volt hova bújni.
Kissé elvesztettem a fejem.
Önnel is megesne, ha azt látná, amit én láttam.
- Beismeri, hogy ez itt ön? - Természetesen.
William, ha megkérhetem, hozna nekünk egy kis teát?
Teát?
- Hozatok. - Nem, szeretném, ha ön hozná.
Ez feldühíti majd.
Az ön helyében körültekintőbben járnék el, Sir Julian.
A tény, hogy itt van, és megmásítja a történetét,
azt súgja nekem, hogy fél.
Egy bátor ember áll előttem.
Egyelőre az.
Mindent elmondok önnek, Alfred.
A teljes igazságot, és csakis azt.
És le fog döbbenni tőle.
Ha az agymosás a célja,
csak az idejét pazarolja.
- Mannix parancsnok soha... - Ez az igazság.
Még 2023-ban találtam egy hanglemezt.
Mannix több száz lemezt vett fel, és az egyiken megemlíti az ön nevét.
Iris Maplewood.
Azt mondta, fontos szerepe lesz.
Már régóta tudni akartam, miért.
Mannix szerint ön i s részese mindennek, akár tudja, akár nem.
Most, hogy itt van, kiderítem, barát-e, vagy ellenség.
Ha barát, segíthet megállítani Mannixet.
Hát ez...
szó szerint a legelvetemültebb baromság, amit valaha hallottam.
Vigyétek a Torokhoz!
Jól van, figyeljenek!
Új bizonyítékokat találtunk,
melyek arra utalnak, hogy Lee Cozensre csak rákenték
a Farrell halálakor
a csomagtartóban talált férfi meggyilkolását.
Ezért újraindítom a nyomozást.
Minden nyomot mielőbb újra kell elemezni.
Munkára!
Hé, Charlie, mit csinálsz?
- Sürgős dolgom van. - Tartsd vissza!
- Mehet, Mrs. Shirley? - Füleljetek, lányok!
Ellenőrizzük az őrsre beérkező hívásokat. Charlie belehallgat mindegyikbe.
Tudni akarom, melyik hívás kitől megy ki,
és kit hívnak.
Calloway parancsa.
Itt egy hívás.
Központ!
- A 456-577-as számot kérem. - Kapcsolom, uram.
Harris nyomozó hívja a halottkém irodáját.
Kéne a halottkém jelentése a félszemű csomagtartós hulláról.
Már megint?
Az a pojáca felesleges köröket futtat velünk.
Újabb hívás.
Központ!
- Az 565-4444-es számot kérem. - Kapcsolom.
Ez Kathleen Squires. A számot nem ismerem,
de az 565-ös szám a Mansion House telefonközpontja.
Kihez kapcsolhatom?
Tudnia kell, hogy szeretik!
Tartsa a vonalat!
Igen?
Whiteman elmondta Callowaynek, hogy Cozensre fogták a gyilkosságot.
Calloway újra megnyitotta az ügyet, mindenki rajta van.
Ennyi. Letette.
- Még egy kávét, uram? - Bár hozzám jött volna előbb, Kathleen!
- Vigyék Miss Squirest egy cellába! - Uram!
Sajnálom, uram.
Charlie, kérlek!
- Azt mondta, megöli a fiamat. - A fiad biztonságban lesz.
De tiszteld meg Esthert, és mondd el, ki ez a nő!
Azt tudom, hogy a szám egy bank magánközpontjába kapcsol.
A Harker és Társához a Cityben.
Ez nem a vadnyugat. Ha látja őt,
én kikérdezem a nagykönyv szerint. Megértette?
Üdvözlöm önöket a Harker Bankban, uraim! Miben segíthetek ma?
Calloway nyomozó felügyelő vagyok. Ő itt Whiteman nyomozó őrmester.
- Az igazgatót keressük. - Elmondaná, milyen ügyben?
Egy vén spinét keresünk. Rideg külső, hibátlan akcentus.
Látta őt?
Nos, ha bombáznak, leküldjük a lányokat páncélterembe.
Ott biztonságosabb lenne, mint bárhol máshol Londonban.
Nagyon jó.
Mindenképp tisztább, mint valami mocskos metróállomás, vagy...
Ő az.
Az ügyvezető igazgató vagyok. Miben segíthetek?
Egy gyilkosságsorozat ügyében nyomozunk, amiben érintett lehet
a bank telefonközpontjának egyik dolgozója.
A mi központunké? Biztosak ebben?
Ha megengedi, hogy kérdezzek pár dolgot, az kezdetnek jó is lesz.
Erre tessék!
Ide higgadtság kell, Whiteman. Itt marad.
- Elnézést, uram. - Már miért?
A jobbhorgomért.
Mindenki a földre!
Mozgás!
Most elbeszélgetünk.
Tudnia kell, hogy szeretik!
Tizenöt évesen elszöktem otthonról.
Pár évvel később megismertem ezt a fiút.
Azt mondta, Dannynek hívják.
Vicces srác volt.
Berúgtunk.
Két hónappal később
megláttam a vékony kék csíkot, és...
Mindenki azt mondta, nem kéne megtartanom, hogy nem tudnék gondoskodni róla,
és tudtam, hogy ő lenne ezen a világon az egyetlen dolog, ami az enyém.
Tudja?
Szóval felkutattam Dannyt.
Nem volt könnyű, és...
És hát gazdag.
Nem gondoltam volna.
Kiderült, hogy Danny egy előkelő halott bankár dédunokája,
és valami vagyonkezelői alapból él.
Miután elmondtam neki, hogy terhes vagyok,
hirtelen csak az ügyvédeivel beszélhettem.
Azt hitték, a családi vagyont akarom.
Aztán Danny eltűnt.
Köszönöm.
Amikor megszületett,
nem bírtam ránézni se.
Féltem.
Féltem, hogy rám néz, és...
csak a sok szarságot látja majd, ami akkor bennem volt.
És nem tudná...
nem tudná, hogy szeretem.
Pedig szerettem.
Mindennél jobban.
Sarah,
az a bankár, akit említett...
a neve Julian Harker, ugye?
Igen. Honnan tudta?
Átkutattam a Harker családfát,
és nem találtam senkit Daniel Harker néven.
Nem, Danny nem...
Az anyja nevét vette fel.
Barber.
Barber?
Mondja, csak nem ő az?
Biztos ebben?
Igen.
Bassza meg!
Hasan, minden oké? Vagy seggtárcsázás volt?
Mondhatok én még ilyet?
Igen, valami olyasmi.
Üdvözlöm Sarah-t!
- Hogy... Honnan... - Hamarosan találkozunk.
Barber bent van?
Egy rab miatt hívom, akinek ma kellett volna megérkeznie.
A neve Elias Mannix.
Próbáljuk kideríteni, mi a helyzet azzal az áthelyezéssel.
- Már itt kéne lennie. - Ezt hogy érti?
Daniel Barber rendőrtiszt vitte ki.
- Értem. - De nem érjük el.
Szóljon az igazgatónak, hogy hívjon vissza!
- Na? - Senki sem tudja, hol vannak.
Basszus!
Hé! Hasan!
Mozgás!
Még mindig azt hiszi, hogy ez agymosás?
Defoe!
Ideje bemutatót tartani.
Három évvel ezelőtt, a Deutsch-részecske kutatása kapcsán
egy rendellenes neutrínónyomot észleltem.
Dacolt minden természeti törvénnyel, amit érteni véltem.
Csak annyit tudtam, hogy ha közelebb álltam a forráshoz,
azt tapasztaltam, amit most mindjárt te is.
Te jó ég!
Időbeli elmozdulás.
Az ember több időállapotra bomlik.
Természetes időutazás.
Még nincs tudományág, ami ezt magyarázná. Talán még korai is, hogy megértsük.
Egy fura valami, 110 méterrel a föld alatt.
Erre készül Mannix.
Időutazás, Iris.
Mannix hazudott neked. Ő ölte meg azokat az embereket.
Szólj, ha hányni fogsz, először mindenki hány.
Szólj, mikor hánysz...
Jól vagyok.
Mannix a Torok segítségével megy vissza 1890-be.
Ott indul el a hurok,
amiben létrehozza saját létezésének idővonalát.
A hurkot még soha nem sikerült leállítanunk.
Nem állíthatjuk meg őt.
Mannixet nem tudtuk elpusztítani, így a Torkot próbáljuk.
Próbáltuk eltemetni, blokkolni.
- Semmi sem működik. - Fogd be, én...
Legfeljebb kimeríteni, gyengíteni tudom.
Egy sötét energiamező veszi körül, így nem használható.
De már nincs ott sokáig.
El fog jönni ide, és használni fogja. Láttuk a testemet meghalni.
Ez lehetetlen.
Pedig igaz, Iris.
Ha igaz, amit mondasz,
és ez már megtörtént, akkor már vesztettetek.
Nem állíthatod meg.
Te meghalsz.
Mannix visszamegy.
Tegyük fel, hogy sikerül!
Akkor mi van?
A célunk, hogy életeket mentsünk a bomba kiiktatásával.
És a most élő emberekkel mi lesz?
Nem tudják.
Fogalmuk sincs.
Csak mindent fel akarnak dúlni, mint a többi terrorista.
Visszakapnám a fiamat.
Kérlek, Iris!
Szükségünk van rád.
Rossz tipp volt.
Nem barát vagyok.
Te hívtad őket ide?
Hasan!
Defoe, téged ki kell vinnünk innen. Defoe, mozogj már!
Kötözzétek meg!
Ne! Kérem!
Megtaláltuk, uram. Maplewood biztonságban van.
Nyomozó!
Bántották önt?
Nem, parancsnok.
Szép munka, nyomozó.
Mutassa, mit talált!
Aggasztja valami, nyomozó?
Nem, parancsnok.
Mit mondtak?
Paranoid fantazmagóriákat, uram.
Mondja el, mit mondtak! A konkrétumokat!
Azt mondták...
Azt mondták, ön robbantotta fel a bombát '23-ban.
És hogy ez a Torok izé,
bármi is legyen...
az a kulcsa mindennek.
„Paranoid fantazmagóriák...”
Arra kíváncsi, mit csináltam a Longharvest Lane-en?
Csodára vártam.
És a csoda el is jött.
Biztosított afelől, hogy jó úton járok.
Olyan úton, ami új világok felé vezet.
Az emberek itt mindennap felébrednek.
És azon nyomban eszükbe is jutnak a bilincseik.
Foglyok, és még csak nem is tudnak róla.
Ön is bilincset visel, Alfred. Ezt bárki láthatja.
Attól tartok, nem értem, mire céloz.
Amikor letérdel az istene előtt,
úgy érzi, megbocsátja majd a hazugságait, ha üldöz másokat az övéikért?
Életem küldetése lesz,
hogy leleplezzem önt.
Mindannyiukat.
És addig nem állok le,
amíg ki nem derül önről az igazság.
Nem igazán emlékszik, mi is történt...
azon a szeánszon, ugye?
Az meg mi?
Ezzel ismeri be a gyilkosságot.
Bőven van még belőle.
Elég egy egyszerű temetkezési trükk,
és egy halott férfi egy rendőr megunt szeretőjévé válik.
Nem célom megbüntetni vagy felfedni
azt a részét, amelyik a leginkább megérdemli a fényt.
A Henry iránti szerelme
nem bűn.
Nem vétek.
A szerelme az egyetlen gyengesége.
Kenje Henry Ashe-re a Longharvest-gyilkosságot!
Ha bűnösnek nyilvánítják,
önnek és a családjának lesz jövője.
Ha ezt nem éri el,
azok a fényképek tönkreteszik önt.
Az igazság a helyére került.
Mennyei volt a tea.
Paxman csak erre jó.
És nem én öltem meg.
Nem tudom, ki tette.
Soha nem is tudtam.
Tudja, az apám rendőr volt.
Alfred Hillinghead nyomozó felügyelő.
Ön rá emlékeztet.
Akaratosan, elvakultan makacs ön is.
Idehozott a zsinagógájába.
Olyan kérdésekre keres választ, amikre az istene nem tud válaszolni.
Ha látja a lyukat,
amit most a fejébe teszek, addig nincs gond.
Nem ölhet meg. Még nem jött el az ideje.
Nem jött el az ideje?
Tegyük próbára ezt az elméletet!
Hat töltényűr, egy töltény.
Miért kellett Esthernek meghalnia?
Átérzem a gyászát.
De nem mondhatok semmit, ami enyhíthetne rajta.
Mivel ön nem tudta megtenni, a feladat
rám hárult.
Sosem tettem volna meg.
Ön olyan fiatal! Olyan magabiztos.
Azt hiszem, jobban a szívéhez nőtt, mint amennyire be meri ismerni.
Miért volt olyan fontos az a holttest?
Apám ugyanezt kérdezte.
De nem jött ki jól a dologból.
Gondolkodjon!
Mennyit akar?
Ötvenezret?
Százat?
Mondjon bármit, semmi sem lehetetlen! Elmegyünk a bankba.
Elmenekülhet... Várjon, ne!
Tudja, mi lesz most, ugye? Ez a töltényűr, vagy a következő?
Megmondtam már.
Mi csak le akartuk záratni a nyomozást.
Ki az a „mi”?
Vegye le a bilincset, és mindent megmagyarázunk!
- Kérem! - Csak egy gyerek volt!
Elintéztem volna, hogy felszívódjon. Nem kellett meghalnia.
Túl sok volt a vesztenivaló.
Én nem akartam megölni.
Ó, Karl!
Ön szerint élveztem?
Gazdaggá tehetjük önt.
Legyen zsaru, Whiteman!
- Nem engedhetem el, Calloway. - Én sem engedem.
Vallomást tett.
Minden szót hallottam.
Letartóztatom Lee Cozens és George Ackroyd meggyilkolásáért.
Önt pedig Esther Jankovsky meggyilkolásáért.
Örömmel várom majd a hóhért
annak tudatában, hogy az enyém után az ön nyaka roppan.
Calloway, mondtam, hogy ne menjen be, amíg nincs erősítés.
Főnök?
Adja ide a fegyvert!
- Engedje el, az ég áldja! - Uram!
Letartóztattuk egy 11 éves gyerek meggyilkolásáért.
Tanúja voltam a vallomásának.
Igazán kár.
Calloway!
Tudnia kell, hogy szeretik.
Helló, Anya!
Barber?
Barber!
SHAHARÁNAK
LEJÁTSZÁS
Helló, Shahara!
Itt Elias.
Ha az emlékezetem nem csal, ezt apám lakásában hallgatod.
Úgy emlékszem az aznapi látogatásodra a börtönben,
mintha tegnap lett volna.
Mi ketten egymás szellemei vagyunk a múltban, a jelenben és a jövőben.
Nehéz ezt megemészteni, igaz?
De egyvalamit biztosan tudok.
Még találkozunk.
A feliratot fordította: Büki Gabriella