Røyking er forbudt i synagogen.
Karl?
Karl Weissman?
Gutten til Hadassa.
Jeg så moren din ikke lenge før hun døde.
Vi snakket om deg.
Ikke engang du kan presse en preken ut av dette.
Hvis Hitlers gjeng får viljen sin,
har du snart ikke noen igjen å preke for,
be for.
Jeg behandler folk slik de behandler meg.
Jødisk barn.
Esther.
Hun er død på grunn av meg.
- Gjorde du det? - Nei.
Mine valg førte til det.
Rabbi...
kan en mann som meg finne nåde i Guds øyne?
Det er ikke Hans nåde du bør be om.
Men barnets.
I dette livet eller det neste.
Sjekk der borte.
Hun kom hit i går kveld.
Her inne!
Hasan?
- Hjelp! - Hasan?
- Herregud. - Takk.
Hva i helvete?
Hasan?
Nei!
Likene var her.
Hva skjedde?
- Går det bra? - Nei.
Vi fant ingenting i huset.
Ingen plater, ingen krukker, ingen lik. Ingenting.
Og Andrew Morley?
Ingen Andrew Morley heller. Vi leter etter ham, men...
Jeg vet ikke hva som foregår, men jeg sier stopp her.
Du vet at det er mer. Ikke gjør dette.
Du sitter for dypt i det, Shahara. Jeg kan ikke følge deg.
Beklager.
- Hallo. - Shaz?
Barber ba oss la deg være,
men... dette er sprøtt, og jeg må vite det.
Avtrykkene du ga meg, er de virkelig fra 1890?
Ja. Hvorfor?
Ja, for...
jeg har resultatene.
Og de matcher 100 % med...
Shaz,
avtrykkene tilhører Elias Mannix.
Du lurte meg der, prof.
Økologisk fransk vin.
Middag for to.
Håndjern.
Beste første date jeg har hatt.
Du,
unnskyld at jeg løy.
Tro meg.
Når du får vite sannheten,
skjønner du hvorfor jeg gjør dette.
- Hvorfor Chapel Perilous gjør dette. - Hvilken sannhet?
Du får høre det snart.
Av hvem?
Vi er fremme.
Hei!
Kom igjen.
Ned.
Kutt ut.
Gå!
Unnskyld, Iris.
Håper kjæresten din er verdt det.
- Hold kjeft, Lorna. - Jeg hører dere.
Iris Maplewood.
Ta av hetten.
Ok.
Hvem i helvete er du?
Jøss.
Elias, hvem gjorde det mot deg?
Guvernøren overfører meg til Feltham i ettermiddag.
Vokterne der mediterer visst.
Du har funnet ut noe, har du ikke?
Noe rart.
Ensomt, ikke sant?
Prøv meg. Å dele er omsorg.
Disse er fra arkivene våre.
Denne mannen heter sir Julian Harker. Det ble tatt i 1890.
Har du hørt om ham?
Nevnte Morley ham?
Han døde i 1941.
Han var 99 år gammel.
Han ble drept i sitt eget hjem, på sitt eget soverom.
Ble skutt av politiet.
Ikke noe som virker kjent?
Aldri hørt om ham. Hvordan det?
Hva har han med saken å gjøre?
Dette er Harkers fingeravtrykk.
Og dette...
...er dine fingeravtrykk.
Elias,
de er identiske.
De første fingermerkene ble tatt fra gasslampen på Longharvest Lane.
De andre er sir Julian Harkers egne.
Det er bevis på at han var der.
Hvordan fikk du tak i dette?
Det er en forglemmelse, sir, på vegne av Harker.
Daktylografi er en kontinental mote. Det er ikke bevis.
Jeg vet ikke hva dette skal bevise.
Men jeg tror du gjør det, sir.
- Frekkheten din... - Sir Julian Harker...
var på åstedet for Longharvest-drapet og skal avhøres formelt, med aktsomhet.
Her, nå!
Din uvitenhet om saken er ganske så imponerende.
Få ham inn.
Kan du tenke deg en kobling du kan ha hatt
til Harker?
Foreldrene dine? Faren din?
- Kjente aldri faren min. - Hva med din biologiske mor?
Vet du hvor hun er?
Morley sa at hun antagelig har tatt overdose.
"Antagelig"?
Har hun noe å si?
Liket, Morley, alle er knyttet til denne mannen.
Jeg må vite hvordan du er knyttet til ham. Hvorfor dine avtrykk matcher hans.
Og hvis du ikke vet det, kanskje hun gjør det.
Hun heter Sarah.
Er hun en Mannix?
Jeg husker eklingene hun hang med.
Nålemerkene på armen hennes.
Det er alt.
Hvis hun ikke er død...
...uansett hvilken form hun er i...
...vil jeg ikke at hun skal vite noe om meg.
Ok?
Mags, du må skaffe meg adressen til alle som heter Sarah Mannix.
Fokuser på de med rulleblad.
Ikke rør deg.
Ikke en lyd.
Det var faktisk planen før du siktet på meg med en pistol.
Politimannen ble funnet død på samme stasjon som jenta på likhuset.
Det var ditt arbeid, ikke sant?
Hva med henne?
Nei, jeg drepte henne ikke.
Hør her, vær så snill.
Jeg trenger hjelp.
Liket i bagasjerommet, drepte du ham?
Nei.
Hvem gjorde det? Cozens?
Jeg drepte Cozens.
Anklaget ham for å få avsluttet saken.
Jeg har aldri drept noen før.
Jeg hadde spillegjeld,
så jeg gjorde småjobber, mellommanngreier.
Jeg fikk ordre fra en stemme på telefonen.
Hun sa jeg måtte drepe Esther.
Jeg kunne ikke.
Så hun gjorde det selv.
Hva er du ute etter?
Hevn?
Straff?
Rettferdighet.
For Esther.
Folk her tror du er medgjørlig.
Jeg vet det er vanskelig å være ærlig, spesielt her.
Denne kvinnen,
jeg vet ikke hvem hun er, men hun er en del av noe, noe større.
Jeg er ikke den eneste på lønningslista.
Hvordan visste hun at Esther var her? Noen snakket.
Noen her.
I vår avdeling.
Det er aldri bare én tyster.
De er her.
Lytter.
Iakttar.
Gjemmer seg.
Hjelp meg å få dem frem. Finn ut hva som egentlig foregår.
Sarah Mannix?
Ja?
Jeg heter Shahara Hasan. Jeg er her for å snakke om sønnen din, Elias.
Han har problemer, Sarah.
Han vil ikke ha noe med meg å gjøre.
Han er i fengsel.
For drap.
Barnevernet tok ham.
Da han var fire.
Jeg husker hvordan han så på meg.
Denne
bleke...
lille gutten bak i bilen,
så moren hans sende ham til fosterhjem.
Han tok aldri øynene av meg.
Jeg måtte lukke døra.
Han var tryggere unna meg, selv jeg visste det.
Jeg prøvde.
Å se ham igjen.
Og de sa at Elias ikke ville ha noe med meg å gjøre.
Morley-paret,
mener jeg.
Jeg kan ikke klandre ham for det.
Vil du se ham?
Hvordan er han?
Smart.
Og alene.
De kommer til å finne meg.
Og drepe dere.
Så få det overstått.
Jeg snakker ikke.
Vi torturerer ikke, betjent.
Vi utdanner.
Hasan!
Prøv igjen, så river jeg av deg teknologien.
- Faen ta deg! - Rolig, Hasan.
Løft henne.
Fine venner du har, Defoe.
Ok.
Ikke gi meg det blikket.
Hun er med Mannix.
Kanskje, men...
- Jeg stoler på henne. - Kanskje det er det som får deg drept.
Hvordan du reagerer på det jeg skal vise deg,
avgjør hvordan dette ender eller ikke for deg.
Du er ikke den første betjenten som fant Defoes lik.
Du er én av fire.
Hillinghead i 1890.
Whiteman i 1941.
Og jeg.
Hasan.
2023.
Var du politi?
Etterforskningen for 30 år siden førte meg...
...til denne gutten.
Elias Mannix.
Han var 15 år gammel.
Du kjenner ham.
Han vokser opp og blir din kommandør Mannix.
Myndighetene sa de aldri fant bomberen.
De løy fordi de gjorde det selv.
Det var Elias som detonerte bomben.
Jeg så ham gjøre det.
Tidsreise er ekte.
Mannix vil dra tilbake til 1890
og danne en kult.
Denne kulten vil starte en rekke hendelser
som fører til bomben Mannix yngre selv detonerer.
Så tar de makten og bygger samfunnet vi har i dag,
et samfunn der alle er elsket.
Vi lever i Mannix' utopi, hans "fiks".
Bygget på drapet av en halv million uskyldige.
Nå må han bare tilbake til 1890
og skape den samme rekken hendelser igjen.
Sir Julian, takk for at du kom.
Beklager.
Jeg... Vær så snill.
Kontoret mitt er litt stillere.
På drapskvelden ble det tatt et bilde
av en figur som skjulte seg i en alkove nær der offeret ble funnet.
Avtrykk på gasslampen.
Ett. Mitt.
Jeg dempet gasslampen da jeg hørte noen komme.
Alkoven var det eneste skjulestedet.
Jeg mistet fatningen.
Det hadde du også gjort om du så det jeg så.
- Innrømmer du at dette er deg? - Absolutt.
William, kan du være så snill å hente te?
Te?
- Jeg ber om det. - Jeg vil at du skal hente den.
Det irriterer ham.
Jeg ville vært mer forsiktig hvis jeg var deg, sir Julian.
Det at du er her og endrer historien din,
forteller meg at du er redd.
En modig mann står foran meg.
Foreløpig.
Jeg skal fortelle deg alt, Alfred.
Hele sannheten.
Du kommer til å få bakoversveis.
Hvis du prøver å hjernevaske meg,
kaster du bort tiden.
- Mannix ville aldri... - Det er sant.
I 2023 fant jeg en plate.
Mannix spilte inn hundrevis av dem, og på en av dem sier han navnet ditt.
Iris Maplewood.
Han sa du ville være viktig.
Jeg har lenge villet vite hvorfor.
Mannix tror du er en del av dette, enten du vet det eller ikke.
Jeg vil finne ut om du er venn eller fiende.
Hvis du er venn, kan du hjelpe oss med å stoppe Mannix.
Dette er...
...det verste pisspreiket jeg noen gang har hørt.
Ta henne med til Halsen.
Greit, hør etter!
Vi har avdekket nye bevis
som tyder på at Lee Cozens ble falskt anklaget
for drapet på mannen funnet i bagasjerommet da Farrell døde.
Jeg gjenåpner derfor etterforskningen.
Alle ledetråder skal raskt revurderes.
Sett i gang.
Hei, Charlie, hva gjør du?
- Jeg har en hastesak. - Du må holde deg.
- Mrs. Shirley, er vi klare? - Følg med, jenter.
Anrop på stasjonen overvåkes. Charlie lytter mens de kommer.
Jeg vil vite hvem sin pult hver samtale kommer fra,
og hvem de ringer.
Calloways ordre.
Telefon her.
Sentralbord.
- 456-577. - Setter deg over, sir.
Betjent Harris til rettslegen.
Jeg trenger obduksjonsrapporten fra det enøyde liket i bagasjerommet.
- Igjen? - Tufsen sender oss på nok en håpløs jakt.
En telefon til her.
Sentralbord.
- 565-4444. - Setter deg over.
Kathleen Squires. Jeg kjenner ikke igjen nummeret,
men 565 er fra huset til overborgermesteren.
Hvem kan jeg koble deg til?
Vit at du er elsket.
Hold linjen.
Ja?
Whiteman fortalte Calloway at Cozens ble falskt anklaget.
Calloway har gjenåpnet saken, hele avdelingen jobber med den.
Det er alt. Hun la på.
- En kaffe til, sir? - Skulle ønske du kom til meg først.
- Følg Miss Squires til en celle. - Sir.
Unnskyld, sir.
Charlie, vær så snill! Hun sa hun skulle drepe sønnen min.
Vi skal holde sønnen din trygg. Men for Esthers skyld, hvem er hun?
Nummeret går til et sentralbord i en bank.
Harker og Co. i byen.
Vi følger protokoll.
Hvis du ser henne, stiller jeg spørsmålene. Forstått?
Velkommen til Harker Bank, mine herrer. Hvordan kan jeg hjelpe dere i dag?
Jeg er førstebetjent Calloway. Dette er overbetjent Whiteman.
Vi vil treffe sjefen.
Hva handler det om?
En gammel kjerring, snakker pent, ser iskald ut. Har du sett henne?
...ned til hvelvet.
Det ville vært tryggere der enn noe annet sted i London.
Flott.
Det er renere enn en skitten T-banestasjon eller...
Det er henne.
Jeg er daglig leder. Hvordan kan jeg hjelpe?
Vi etterforsker en rekke drap,
og vi tror at noen som jobber i bankens private sentralbord
kan være involvert.
Sentralbordet? Er du sikker?
Hvis du lar meg stille noen spørsmål, kan vi sette i gang.
Denne veien.
Behersk deg, Whiteman.
- Beklager, sir. - Hvorfor?
Min høyre hook.
Alle ned.
Kom igjen!
Vi må snakke sammen.
Vit at du er elsket.
Jeg rømte hjemmefra da jeg var 15.
Et par år senere møter jeg denne gutten.
Han heter Danny.
Han var morsom.
Vi ble fulle.
To måneder senere
Det er en tynn blå strek og...
Alle sa at jeg ikke burde beholde det, at jeg ikke kunne ta meg av det.
Jeg visste at det var én ting i verden som ville være min.
Skjønner?
Så jeg sporet opp Danny.
Ikke lett, og...
Han er rik.
Du ville aldri trodd det.
Danny er oldebarnet til en rik, død bankeier,
og han har et legat.
Da jeg fortalte ham at jeg var gravid,
snakket jeg plutselig bare med advokatene hans.
De tror jeg er ute etter formuen.
Og Danny forsvinner.
Takk.
Da han ble født...
...orket jeg ikke å se på ham.
Jeg var redd.
For at han skulle se på meg og...
se alle problemene mine.
Og han ville ikke visst
at jeg elsket ham.
Og det gjorde jeg.
Mer enn noe.
Sarah,
bankeieren du nevnte,
han heter Julian Harker, ikke sant?
Ja. Hvordan visste du det?
Jeg har lett i Harker-slektstreet,
og det er ingen som heter Daniel Harker der.
Nei, Danny var ikke...
Han tok navnet til moren.
Barber.
Barber?
Si at dette ikke er ham.
Er du sikker?
Ja.
Faen.
Hasan, er alt i orden? Eller var det rumperinging?
Kan jeg si rumperinging?
Ja, noe sånt.
Hils Sarah.
- Hvordan... - Vi sees snart.
Er Barber på kontoret?
Jeg ringer om en fange som skulle ha kommet.
Elias Mannix.
Vi prøver å finne ut hva som skjer med overføringen.
- Han burde være fremme. - Hva mener du?
Han ble skrevet ut av betjent Daniel Barber.
- Ja. - Men vi får ikke tak i ham.
Få guvernøren til å ringe meg.
- Vel? - Ingen vet hvor de er.
Faen!
Hei. Hasan!
Kom igjen!
Tror du fortsatt at vi vil hjernevaske deg?
Defoe!
På tide å vise henne.
For tre år siden, mens jeg studerte Deutsch-partikkelen,
oppdaget jeg en unormal nøytrinosporing.
Den trosset alle naturlovene jeg trodde jeg forsto.
Alt jeg visste var da jeg nærmet meg kilden,
begynte det du skal oppleve å skje.
Herregud.
Temporal forskyvning.
Man deler seg i flere tidstilstander.
Naturlig tidsreise.
Ingen forskning kan forklare hva det er enda.
Kanskje vi ikke er klare til å forstå.
En underjordisk merkverdighet.
Det er dette Mannix vil ha.
Det er tidsreise, Iris.
Mannix løy til deg. Han drepte alle de menneskene.
Si fra når du må kaste opp, alle gjør det første gang.
Det går bra.
Mannix bruker Halsen til å dra tilbake til 1890.
Det er der sløyfen begynner,
der han skaper tidslinjen for sin egen eksistens.
Vi er ikke i stand til å stoppe sløyfen.
Vi kan ikke stoppe den.
Vi kunne ikke drepe Mannix, så vi prøvde å ødelegge Halsen.
Vi begravde den, sperret den.
- Ingenting virker. - Ti stille, jeg...
Det meste jeg kan gjøre er å tømme den, holde den svak.
Det er et mørkt energifelt som hindrer at den kan brukes.
Men det varer ikke.
Han kommer, og han vil bruke den.
Vi har sett kroppen min dø.
Det er ikke mulig.
Det er ekte, Iris.
Hvis det du sier er sant,
hvis det allerede har skjedd, har du allerede tapt.
Du kan ikke stoppe det. Du kommer til å dø.
Mannix drar tilbake.
Si at du lykkes.
Hva så?
Vi vil bare redde de livene ved å stoppe bomben.
Hva med de som lever nå?
Du vet ikke.
Det gjør du ikke.
Dere vil bare ødelegge alt som alle andre terrorister.
Jeg ville fått sønnen min tilbake.
Vær så snill, Iris.
Vi trenger deg.
Dere misforstår.
Jeg er ikke vennen deres.
Førte du dem hit?
Hasan!
Defoe, vi må få deg ut herfra. Kom igjen!
Bind henne.
Nei! Vær så snill.
Vi fant henne, sir. Maplewood sikret.
Kriminalbetjent.
Skadet de deg?
Nei, kommandør.
Du var flink.
Vis meg hva du fant.
Noe du vil si, betjent?
Nei, kommandør.
Hva sa de?
Paranoide fantasier, sir.
Si hva de sa. Vær spesifikk.
De sa...
De sa at det var du som detonerte bomben i 1923.
Og denne Halsen-greia,
hva nå det er,
var nøkkelen til alt.
"Paranoide fantasier..."
Vil du vite hva jeg gjorde på Longharvest Lane?
Jeg ventet på et mirakel.
Og det mirakelet kom.
Det viste meg at jeg var på rett vei.
En vei som fører til nye verdener.
Folk våkner hver dag her.
Når de gjør det, husker de lenkene sine.
De er fanger, og de vet det ikke.
Du er også lenket, Alfred. Alle kan se det.
Jeg er redd jeg ikke vet hva du mener.
Når du kneler for din Gud,
føler du at dine løgner vil bli tilgitt hvis du forfølger andre for deres?
Jeg skal gjøre det til mitt livs mål å avsløre dere.
Alle sammen.
Og jeg gir meg ikke
før sannheten om deg er oppdaget.
Du husker ikke helt hva som skjedde...
...på seansen, gjør du?
Hva er det?
Din drapstilståelse.
Det er mye mer.
Et enkelt knep,
og en død mann blir en politimanns forsmådde elsker.
Jeg vil ikke straffe eller avsløre
den delen av deg som fortjener lyset mest.
Din kjærlighet til Henry er ingen forbrytelse. Det er ikke en synd.
Kjærlighet er din eneste svakhet.
Gi Henry Ashe skylden for Longharvest-drapet.
Gi ham skylden,
så får du og familien din en fremtid.
Hvis du ikke gjør det,
vil bildene ødelegge deg.
Sannheten har funnet sin plass.
Det er en nydelig kopp te.
Det er alt Paxman kan.
Jeg drepte ham ikke.
Jeg vet ikke hvem det var. Jeg har aldri visst det.
Faren min var politi.
Førstebetjent Alfred Hillinghead.
Du minner meg om ham.
Egenrådig, sta.
Tar meg med til synagogen din.
Leter etter svar guden din ikke kan hjelpe deg med.
Så lenge Han ser hullet jeg lager i hodet ditt, holder det.
Du kan ikke drepe meg. Det er feil tidspunkt.
Feil tidspunkt?
Skal vi teste den teorien?
Seks kamre, én kule.
Hvorfor måtte Esther dø?
Jeg føler sorgen din.
Men jeg har ingen svar som kan lindre den.
Siden du ikke kunne gjøre det selv, ble det opp til meg.
Jeg skulle aldri gjøre det.
Du er ung. Så sikker.
Jeg tror du kom nærmere enn du vil innrømme.
Hvorfor var liket så viktig?
Min far stilte det samme spørsmålet.
Det hjalp ham ikke.
Tenk.
Hvor mye vil du ha?
Femti tusen?
Hundre?
Si et tall, ingenting er umulig. Vi kan gå til banken nå.
Du kan rømme... Vent, stopp!
Du vet vel hva som skjer nå? Er det dette kammeret eller det neste?
Jeg sa det.
Vi måtte bare stoppe drapsetterforskningen.
Hvem er vi?
Ta av håndjernene, så kan vi forklare alt.
- Vær så snill! - Hun var bare et barn!
Jeg hadde sørget for at hun forsvant. Hun trengte ikke å dø.
For mye sto på spill.
Jeg ville ikke drepe henne.
Å, Karl.
Tror du jeg likte det?
Vi kan gjøre deg rik.
Oppfør deg, Whiteman.
- Jeg kan ikke la henne gå fri. - Det får hun ikke.
Hun har tilstått.
Jeg hørte hvert ord.
Du er arrestert for drapet på Lee Cozens og George Ackroyd.
Og du er arrestert for drapet på Esther Jankovsky.
Jeg møter bøddelen med et smil, med viten om at du blir nestemann.
Jeg ba deg vente til forsterkningene kom.
Sjef?
Gi meg pistolen.
Ta av håndjernene, for Guds skyld.
Hun er arrestert for drapet på et 11 år gammelt barn, sir.
Jeg så tilståelsen hennes.
Det er synd.
Calloway!
Vit at du er elsket.
Hei, mor.
Barber?
TIL SHAHARA
SPILL AV
Hallo, Shahara.
Dette er Elias.
Om jeg husker rett, hører du på dette i min fars leilighet.
Jeg husker ditt besøk i fengselet i morges som om det var i går.
Vi er hverandres spøkelser av fortid, nåtid og fremtid.
Det er vanskelig å forstå, ikke sant?
Men det er én ting jeg vet sikkert.
Vi kommer til å møtes igjen.
Tekst: Marte Fagervik