Alt er gjort klar.
Hvor mange er der tilbage bagefter?
Bare én mere efter den her.
Tak, Mullins.
Optagelse nummer 2-5-5.
Hej, Shahara.
Det er Elias.
Vi er hinandens spøgelser fra fortiden, nutiden og fremtiden.
Det er svært at forstå, ikke?
Der er én ting, jeg ved med sikkerhed.
Vi mødes igen.
Den 14. juli vil alt ændre sig for dig.
Denne by og dem, der tjener dens grådighed,
vil blive udslettet.
To hundrede tusinde vil dø i den første eksplosion.
Den efterfølgende ildstorm vil fordoble det,
og nedfaldet vil fordoble det igen.
Kaosset i kølvandet vil afsløre den herskende klasse
som egoistiske parasitter, og det baner vejen for en fremtid,
som jeg lover, der er ventetiden værd.
Den 14. juli
vil du spille din rolle, Shahara,
den vigtigste rolle af dem alle.
Det kan ikke stoppes.
Det er allerede historie.
Den 14. juli. I dag.
Stemmen tilhører vist finansmanden sir Julian Harker,
der døde i 1941.
Han grundlagde Harker and Co. Bank
og var leder af en slags dommedagskult, og begge eksisterer stadig i dag.
Barber, min chef, var Harkers oldebarn.
Og jeg tror, Barber er far til Elias Mannix,
som Barber brød ud af fængslet i går, og de er ikke blevet set siden.
Elias Mannix sagde,
at kulten planlagde at sprænge en bombe, "man har aldrig set før".
Det var hans ord.
Du laver terrorbekæmpelse.
Det er dit område. Det er en atomtrussel.
Vicekommissær,
hvis det blev optaget i 1941,
fire år før Hiroshima,
hvordan kan det være andet end fup?
I hørte det godt. Han sagde, det var i dag. Nu!
- Hvad skal vi gøre? - Blive pissebange!
Det gør mig nervøs, at Barber brød Mannix-knægten ud.
Halløj!
Jeg er lige her.
Ved du,
hvor meget tid, penge og koordinering, det kræver at lave sådan noget?
Vi taler mange års planlægning.
Det er min pointe. Det blev optaget i 1941.
Man gemmer ikke bare en atombombe i skuret i 80 år.
Man skal have en topsikret facilitet,
blybeklædning og et hold til at lave og vedligeholde det.
Midt i London? Det er umuligt.
Hvad med under?
Under?
Hey! Politi.
Genkender du denne nøgle?
Er det en nøgle til en bankboks? Ja eller nej?
Den er fra vores ældste bokse.
Hvor har I den fra?
SØGER...
Hvad? Hvad er det?
Du godeste.
Er du frk. Shahara Hasan fra Spencer Drive 15 i Whitechapel?
Boksen har stået i dit navn siden den 6. maj 1941.
- Fuck. - Et øjeblik.
Hvad fanden?
Det er den ældste del af bygningen hernede.
Jeg beklager lyset.
Det er din boks, kriminalbetjent.
Nøglehullet er der.
Så er det dig.
Fuck!
Svar ikke.
Det skal jeg.
De er ikke færdige med mig endnu.
Hasan...
- Fuck. - Jesus Kristus!
Hej, Shahara.
Ved du, hvad jeg elsker ved dig?
Du er altid i stormens øje. Du har aldrig undgået det.
Den dårlige nyhed er, at bomben er aktiv. Den, der har udløseren,
kender du godt.
Kom nu.
Han er bange. Han er forvirret, og du hjælper ham med at beslutte sig.
Kør vestpå ad A40, indtil jeg ringer igen, alene.
Afsted. Nu!
- Giv mig nøglerne. - Jeg tager med.
- Nej, han sagde "alene". - Fandeme nej.
Jeg ved, jeg var hård ved dig før, og jeg tror 100 procent på dig,
men jeg slipper dig ikke af syne.
Ryd rummet! Alle ud!
- Tag ham med ovenpå. - Fortsæt.
I skal alle ud. Lad jeres skriveborde være.
Ud, allesammen!
En ueksploderet bombe fra Anden Verdenskrig
blev opdaget ved en efterforskning.
...blev opdaget i en bankboks i Harker Bank.
UKENDT NUMMER
Det er Hasan.
I god tid, håber jeg.
Du burde takke mig for at få dig ud derfra.
Jeg vil tale med Elias.
Det skal du nok komme til.
Derfor gør vi det her. Bare vent.
Du er en stor del af det her, Shahara.
Vi har altid vidst det. Det er dig, der hjælper ham med at vælge.
Dette land vil vide, det er elsket. Det bliver så smukt.
Jeg burde takke dig.
Nu skal du køre til et dejligt, søvnigt sted.
Det hedder Wells Pier, lige ved floden.
Kom alene.
Hvis jeg ser andre, trykker vi på knappen.
Alene.
Sig det.
Alene.
Baba, du skal få Jawad ud af London. Det er alvorligt.
Tag hjem til tante Saffy. Lov mig, du gør det.
Kom nu. Jeg elsker jer begge.
Shahara, stop. Vent...
Kan vi stole på, at Barber ikke detonerer bomben?
Det kan vi ikke. Men har vi et valg lige nu?
Hør her. Jeg kender ham. Jeg tror ikke, han har det i sig.
Tror du ikke det?
Lad mig tale med ham.
Der er ingen plan B lige nu. Det er kun os.
Fuck.
Kom her.
Jeg er ked af, jeg ikke var der for dig, men jeg er her nu.
Det er dit valg. Det er din beslutning.
Dit valg, Elias.
Det er det eneste, vi beder dig om.
Kom her.
Det her er detonatoren, okay?
Det er dit valg.
Du gav os pladerne.
Du sagde, at du skulle lide, at du skulle se verden fra rendestenen.
Jeg vil bare have, at du finder lykken, Elias.
For vi havde brug for din smerte som katalysator,
gnisten, der vil få det til at ske.
Forstår du?
Nej.
Og jeg siger dig, jeg er ikke, hvad du tror, jeg er.
Du vil forstå.
Jeg vil hjælpe dig med at realisere din drøm.
Og Hasan giver dig nøglen.
Op med armene, tak.
Ind der.
Det er modigt af dig at komme så langt.
Elias, er du okay?
Han har det fint.
Det er vores første far og søn-udflugt.
Det er en sejltur. Hvad kan gå galt?
Sæt dig ned over for Elias.
Og nu er I to endelig sammen.
Som skæbnen vil det.
Hr.
Jøsses.
Elias, det er deres spil, ikke vores.
Giv mig den, og det er overstået.
Hey. Hvis du trykker på knappen,
så dør mange mennesker.
Jeg tror ikke, du har den ondskab i dig. Det gør jeg ikke.
Ingen skal fortælle dig, hvad du skal gøre.
Du bestemmer selv.
Ingen smerte kan retfærdiggøre det.
Det er ikke dig.
Undskyld.
- Lad nu være. - Rolig, Shahara.
Opfør dig ordenligt.
Okay, hun har haft sin tur. Nu er den din.
Dette
er den sidste plade, sir Julian Harker lavede.
Og den er til dig, Elias.
- Fra hestens egen mund. - Han lyver, Elias.
- Det er falsk. De hjernevasker dig. - Lad os lade ham være dommer.
Du lyttede trods alt til din plade. Den bragte dig hertil.
Jeg har levet dit liv, Elias.
Mens du sidder på båden
og mærker dit hjerte banke i dit bryst,
banker det samme hjerte i mit.
En dag vil du også sidde, hvor jeg er,
og optage de samme ord
i 1941.
Lige fra starten er du blevet afvist
af din mor og din far.
Du har båret på den elendighed, så længe du kan huske.
Som om det var din skyld.
Og du vil fortsætte med at være alene,
medmindre du gør, hvad der skal gøres.
Så vil du blive elsket.
Hey.
Med tiden vil du indlede en ny æra,
en ny verden,
hvor der er frihed, og kærlighed er alt.
Du kommer tilbage til 1890,
og du vil leve mit liv som sir Julian Harker.
Du finder lykken.
Et liv med varme i stedet for kulde.
Du bliver mig, og jeg bliver genfødt som dig
igen og igen og igen.
Hele dit liv,
din smerte,
din vrede...
Det hele afhænger af dette øjeblik.
Tryk på knappen, Elias.
Tryk på knappen, og du er elsket.
Du er elsket.
Du er...
Elias, du har et valg. Lyt ikke til ham.
...er elsket. Du...
- Elias, kom nu! - ...er elsket...
Hey!
Far! Nej!
Nej.
- Du må ikke skyde ham! - Væk!
Nej!
Vent. Kom nu.
Verden er din, Elias.
Nej...
Elias.
Elias, giv mig den.
Elias, du vil ikke gøre det.
Kom nu.
Nej...
Desarmering fortsættes.
Tik, tak.
Der er ikke længe til, professor.
Du ved bedre end nogen, hvordan det ender.
Og Shahara.
Vi genkender knap nok hinanden.
Jeg glemmer aldrig, hvordan du hjalp mig den dag.
Og jeg vil aldrig tilgive mig selv for ikke at dræbe dig.
Elaine og Andrew lovede mig dette øjeblik.
Jeg lovede mig selv, jeg skulle vide, at jeg var elsket.
Jeg har bygget en verden, så andre vil kende den følelse.
Jeg venter stadig.
Men derigennem finder jeg den selv.
Jeg finder hende og lader kærligheden blomstre til denne verden.
Har du spurgt ham, Maplewood?
Har du spurgt ham, om det var ham, der dræbte en halv million mennesker,
inklusive min søn?
Se hende i øjnene, Elias.
Sig, du ikke gjorde det.
Gjorde du?
Ja.
Og jeg gør det igen.
Vent!
Hvornår lærer du det? Du kan ikke stoppe det!
Du gjorde din del, og nu gør jeg min.
Du er denne verdens moder, Shahara.
Og jeg er faderen.
Hasan, nej!
1890, gør den klar.
Nej.
Du må slå mig ihjel.
Nej. Ret pistolen mod hendes hoved.
Du ved, du dør, men du ved ikke, hvad der sker med hende.
Det er op til dig.
Åbn Throat, eller jeg lover dig, hun dør.
Jeg lægger denne fremtid, vores verden,
i dine hænder,
Iris.
Husk, at forandring ikke er det, man søger,
det er det, man frygter.
Bomben tog ikke bare, den gav også.
Det ved du godt inderst inde.
Forstår du?
Javel, chefpolitiinspektør.
Du er elsket.
Du ved, hvordan man lader en mand vente.
Fik du Harkers tilståelse?
Jeg skal gøre dig til syndebuk for mordet.
Det er absurd. Det kan de ikke.
Politidirektørens søn er mit alibi.
Nej, direktørens søn har underskrevet en erklæring
og nægtet, han var med dig.
Jeg fik ham til det.
Jeg havde intet valg. Charlotte og Polly...
Og...
...du vil anholde mig nu.
Jeg vil bede dig stikke af.
Henry.
Der er ikke meget tid. Afsted!
Du er fri til at tage hen, hvor du vil...
- Vi tager kampen op. - Nej.
Din stædighed får dig dræbt!
Du får etablissementet imod dig. Ingen vil tro dig,
du bliver myrdet i fængslet og bliver ikke martyr.
Stopper det, hvis du jager mig ud af byen?
Du stopper med at kneppe mig,
men de vil aldrig stoppe med at kneppe dig, din kujon!
- Det er det, du er. - Henry.
- Det har du altid været. - For fanden, løb nu!
De slår dig ihjel.
Jeg kan ikke leve med dit blod på mine hænder.
Det er spild af dit håb, dit lys.
Du kan ikke vinde.
Løb.
De lader dig ikke være.
Du får ikke et liv, der er værd at leve.
Kom med mig.
Jeg skal gøre det færdigt.
Calloway var en god mand.
Det er en skam, men det er dine aftryk på pistolen, ikke mine.
Og du stak den i ansigtet på en forsvarsløs 68-årig kvinde
med vidner omkring.
Sandsynligheden for din uskyld er lille.
Den lede kælling forgiftede et barn.
Den lede kælling er tilfældigvis min mor.
Selvfølgelig.
Du skal træffe et valg.
Jeg kan sigte dig for mordet på Calloway og de andre,
inklusive den lille pige.
Du bliver hængt som et par nosser.
Eller du kan lytte til, hvad jeg har at sige,
og så forsvinder pistolen.
Hvorfor?
Jeg har hørt fra højeste autoritet, at du stadig har en rolle at spille.
Direkte fra den brændende busk.
Det er tid til at opdatere dig om det større billede.
Ser det bekendt ud?
Billederne er taget for 50 år siden.
Hvad er det? En verkakte joke?
Hvad tror du, jeg er?
En mand, der desperat trænger til frelse og leder alle de forkerte steder.
Der er forskel på de flygtige idealer,
vi har i hovedet,
og de ting, vi virkelig længes efter i vores hjerter.
Du kan drage fordel af vores viden.
Dette kontor kan have dit navn indgraveret på døren i morgen tidlig.
"Kriminalkommissær Whiteman."
Der var den.
Sulten.
Det er ingen skam at have en god appetit.
Vi har intet imod, at du udviklede følelser for barnet.
Var det din beslutning?
Nej, det var ikke din.
Du er bare en afrydder, der bliver skidt på.
Hvem er den rigtige chef, Hayden?
Jeg vil tale med chefen.
Som du ønsker.
Fader sagde, du ville komme.
Hodges, informer Harker House om, at vi kommer.
Javel.
Tror du, du kender mig, rige dreng?
Tror du, du kan lokke mig med det her lortekontor, et lortejob?
Det er ikke mig.
Og nu slukker jeg ilden i den brændende busk.
Jeg vil sige hej til farmand.
Det er for Calloway.
LONDON POLITI CHARLES WHITEMAN
JEG ERKLÆRER, AT DETTE ER SANDHEDEN. ALFRED HILLINGHEAD
Der er alt, du behøver for at få fat i din mand, kommissær.
Det var på tide.
Læg det der.
Sagen er lukket nu.
Tidligt hjemme igen. Vil du gøre det til en vane?
Gå i bad. Polly skal spise. Hun er blevet bedt...
Polly, hold op med at spille.
Polly, stop!
Hvad er der galt?
Jeg må fortælle jer, at...
- Det er ikke fair, at jeg... - Polly, gå ovenpå.
Nej, jeg bliver her.
Er det journalisten?
Da du så ham herinde...
Jeg kunne se det på dit ansigt.
- Charlotte... - Lad være.
Har det altid været sådan?
Jeg prøvede at være den, du ville have.
Var noget af det ægte?
Gud, ja.
Tvivl ikke på det.
Min kærlighed til dig og Polly er meget ægte.
Der var bare
altid noget andet...
...der var lige så ægte.
Selvom jeg ikke ville have det.
Alfred, hvad foregår der?
Åbn, Hillinghead!
Far, politiet er ved døren.
Hillinghead, åbn nu!
Jeg har begået et mord.
- Politi! - Jeg har dræbt en mand.
- Det har du ikke! - Jo.
Ellers brækker vi døren op.
Det gjorde du ikke. Du lyver.
- Jeg ved, du lyver. Jeg ved det altid. - Polly.
- Du gjorde det ikke! - Din mand er morder, fru Hillinghead.
Se hans underskrevne tilståelse.
Har du skrevet under?
Du er anholdt for mordet på manden fundet på Longharvest Lane...
Undskyld.
...om morgenen den 10. september i Herrens år 1890.
Giv ham håndjern på.
Nej, Alfred.
Han lyver, han gjorde det ikke! Far!
- Nej! - Far!
Kom så.
Far!
Alfred! Nej, Alfred!
Mor!
Alfred!
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg vil se herren i huset.
I har et lys tændt ovenpå, der bør slukkes.
Nazisterne. Som møl mod en flamme.
Og jeg siger bare: "Fuck dem."
Jeg får vinduet mørklagt med det samme. Tak.
Nej. I slipper ikke så let.
I får en bøde.
Jeg lod hende slippe let.
Jeg...
Så det er dig.
Hun hed Esther. Hun var 11 år gammel.
Hun fortjente ikke at dø.
Hvad tror du, du tager fra mig? Mit liv?
Du dræbte hende.
Du kan ikke overleve...
Nej, du kommer for sent.
Det er slut.
Whiteman, bliv, hvor du er!
Du er anholdt for mord.
Defoe!
Vi er de sidste tilbage, Iris.
Smid den.
Jeg troede ikke, du ville skyde mig.
Du behøver ikke.
Det gør du ikke.
Jeg kan følge efter ham.
Jeg kan stoppe ham.
Lad mig prøve.
Fri vilje eksisterer ikke.
Det er en illusion.
Jeg kan stoppe rundturen i fortiden.
Hey! Defoe!
Stop!
For Gabriel Defoe.
Han efterlod ikke rigtig nogen arv.
Gabriel, kom nu.
Tving mig ikke til det.
Fang mig, hvis du kan.
Det har du allerede.
Fang mig, hvis du kan.
Det har du allerede.
Så det var til ingen nytte. Kan vi tage hjem nu?
Nej, ikke endnu. Men... Hvor langt nåede I?
Deptford.
Du skulle ud af London, og du kom kun til Deptford?
- Du ved, jeg ikke kan køre. - Jeg må arbejde på vores nødplaner.
Okay, book jer ind på et hotel, indtil jeg siger til. Okay?
Okay, men politiet betaler.
Jawad vil tale med dig.
- Mor. - Hej, skat.
Undskyld, jeg skræmte dig. Alt er okay. Okay?
Hvornår skal vi hjem?
Meget snart. Alle sammen, Jeg giver dig et stort kram og et kys.
Okay. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, skat.
Mere end noget andet. Jeg må løbe.
Hey.
Hør her.
Gør mig en tjeneste.
Jeg har bedt om at køre dig tilbage til fængslet.
De gik med til det.
Hvis du vil.
Tror du, Barber virkelig var min far?
Din mor sagde, han var.
Så hun er i live?
Min mor.
Hun skal ikke se mig i fængslet.
Hvor er bolden?
Sarah? Det er vicekommissær Hasan.
Han er her i bilen.
Sarah, åbn døren.
Hej, Sarah. Han vil bare se dig, før han skal afsted.
Jeg kan ikke. Jeg beklager.
Sarah, du kan ikke gøre det mod ham. Det kan du ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg beklager.
Sarah, han skal i fængsel.
Se ham nu, mens han er på fri fod.
Jeg kan ikke.
- Kom nu. Han har brug for sin mor. - Jeg kan ikke.
Sig, jeg beklager, men jeg er ikke, hvad han har brug for.
Sarah!
Sarah, du kan ikke gøre det mod ham igen!
Sarah!
Det er dit valg.
Pis.
Mobiltelefonen er tilsluttet.
Endnu en detonator.
Sarah, han er din søn!
Sarah, gør det ikke mod ham igen!
- Hey! - Slip ham!
- Hvad laver du? Stop det! - Han tog hans telefon.
- Elias! - Bliv der!
De havde ret omkring mig!
Du er elsket!
Du er elsket.
Du er elsket!
Jeg vil vide det!
Tilly, hent far!
Hvilket år er det?
Hey?
Hvilket år er det?
Tekster af: Martin Larsen