Fan.
Okej.
Vad händer nu?
- Klarade hon det? - Jag vet inte.
Vi skulle inte vara här om det funkade.
Men det är vi.
Jag avskyr det här stället.
Det känns som om jag går på min egen grav.
Defoe.
Hon klarade det.
Vänta.
Där står "Hillinghead", men kolla.
ERKÄNNANDE DEN 16 SEPTEMBER 1890
MORDET PÅ LONGHARVEST LANE
HOMOSEXUELL
ALFRED HILLINGHEAD
En krympling i arresten säger ditt namn.
- Säg åt honom att vänta. - Han är en hon.
Här står allt som krävs för att gripa mannen.
Det var på tiden.
Lägg det där.
Fallet är nu avslutat.
Krymplingen låter konstigt.
Hon säger: "Hämta Hillinghead." Hon ylar.
Hon heter Maypolewood, eller nåt.
Jag har aldrig hört talas om henne. Du får ta det.
Säg att jag är efterlyst.
Vad är det?
Är det journalisten?
- Öppna! - Du har inte gjort det.
Er man är en mördare, mrs Hillinghead.
Han...
Läs hans undertecknade erkännande.
Gör som du vill, Hillinghead.
Är du törstig?
Tack!
Du är alltså krymplingen.
Du ropade mitt namn.
Äntligen!
Du angav dig själv för mord, va?
Longharvest-mordet.
- Hur vet du det? Vem är du? - Jag...
Jag kommer långt ifrån...
Nej...
Läser du science fiction?
Vad?
Det här kommer att låta galet...
men det är sanningen.
Du måste bara lyssna på mig. Okej?
Okej.
Mordet som du har erkänt...
Han hittades naken.
Med ett kulhål i vänsterögat.
En märklig symbol på handleden.
Det fanns inget utgångshål.
Och ingen kula.
Hur kan du veta det?
För det var jag som sköt honom.
Kroppen du som hittade, den misstänkte, sir Julian Harker...
och jag...
kommer från framtiden.
Visst.
I den framtiden begick Harker mord
i en omfattning som du inte kan föreställa dig. Hundratusentals...
- Vad gör du? - Lämna mig i fred.
I fred? Nej, du måste lyssna.
- Du måste... - Vatten.
Min dotter fick såna utbrott när hon var 13 år.
- Jag sov igenom dem. - Följ med mig.
Och jag ska sova igenom det här.
Du ristade in ditt namn på tegelstenen på Longharvest Lane
samt kroppssymbolen.
Varför gjorde du det?
Jag...
lämnade ett meddelande.
Till vem?
Framtiden.
Alfred.
Du lämnade ett meddelande till framtiden.
Och här är jag nu.
I den tid som jag kommer ifrån,
är jag utredare i samma fall. Precis som du.
Jag har rest från den tiden för att stoppa Julian Harker.
Han skapar en loop som måste stoppas.
Han ska gifta sig med din dotter.
Hon kommer att föda hans barn.
Och många människor kommer att dö.
Sluta!
Sluta med det här spelet!
Har Harker skickat dig för att få mig att bli galen?
- Vad är ditt syfte? - Jag vill bara att du lyssnar.
Snälla.
Sen kan du välja om du vill tro på mig eller inte.
Okej.
Du har ingen annanstans att vara.
Om vi kan stoppa honom skulle allt förändras.
Mannix skulle inte existera.
Defoes kropp skulle inte hamna där.
Inget av det här skulle hända.
Du skulle vara den du var innan du hittade kroppen.
Det skulle vi alla vara.
Varför blev du polis?
För att tillhöra något.
Varför blev du det?
För att dölja något.
Varför dölja?
Hillinghead!
- Vad är det? - Jag ska förflyttas ikväll.
Va? Förflyttas?
Redan? Nej!
Nej, det är för tidigt.
- För vad? - Helvete. Okej.
Berätta!
Du dör på väg till fängelset.
Det rubriceras som självmord.
- Du kan ändra det här. - Hillinghead.
- Jag ska föra dig till Pentonville. - Du måste prata med honom.
- Du kan ändra allt. - Se till att du behandlas väl.
Nej.
- Snälla. - Kom nu.
Varför är du här, Ladbroke?
Du...
Du är en idiot.
Du kunde ha låtit journalisten åka dit.
Istället valde du att offra dig själv.
För vad?
För kärleken?
Kärleken till honom?
Vi är rätt lika varandra, Alfred.
- Jag vet hur det är att leva i en lögn. - Sluta.
Sluta.
Du är här för att döda mig.
Jag vet vem du egentligen är.
Jag vet...
allt om dig.
Jag vet sanningen om dig.
En flod av blod rinner genom dessa händer.
Och du kommer att döda mig.
Om jag bara fick träffa min dotter en sista gång
skulle jag slita henne från dig
och berätta sanningen om vad du är.
Varför hon?
Berätta!
Av kärlek?
Vad vet du om kärlek när hela din existens förnekar det?
Det finns inte ett uns av självuppoffring i din kropp, va?
Du kommer att ljuga för henne.
Och, Elias, du kommer att knäcka henne.
Vad kallade du mig?
Elias.
Elias Mannix.
- Hur känner du till det namnet? - Paret Morley ljög för dig.
Och du ljög för dig själv.
Du kommer inte att dö älskad.
Du kommer att dö ensam och ångerfull.
För svag och rädd för att förändras.
Vem sa det?
Andarna, så klart.
Gå inte ifrån mig.
Fegis!
Allt som du nånsin trott på!
- Allt! - Hillinghead, det räcker!
Elias!
Det är inte för sent!
Polly.
Jag har dåliga nyheter.
Du sa själv att det skulle bli krig och krig kräver uppoffringar.
Vet att du är älskad, sir.
Jag hörde min egen röst lova mig att jag skulle finna kärleken.
Och det har jag gjort.
Jag har funnit kärleken.
Jag lovade mig själv att vi skulle bli lyckliga.
Och det ska vi bli.
Varför skulle jag ljuga för mig själv?
Jag skulle inte göra det. Jag kunde inte.
Ja.
Vet att du är älskad.
Förlåt.
Vad är det?
Berätta.
Har jag gjort nåt?
Nej.
Berätta då vad det är, Julian. Snälla.
Det går inte.
HARKER & CO. BANKVALV
BANKVALV NR. 6 ANPASSNINGAR
Julian? Jag beklagar, men det kan inte vänta.
Du ska bli pappa nästa vår.
Fantastiskt.
- Är du inte glad? - Jo, självklart.
Vi kanske ska fråga din mor om det blir en pojke eller flicka.
Eller vet du redan?
Det blir en pojke.
Det blir en nystart, eller hur?
En ny familj.
Bebisen sparkade. Jag kunde inte sova.
Jag ville veta vad det var som plågade dig.
Om det var mitt fel eller nåt annat.
Du förändrades samma natt som min pappa dog.
Jag har alltid undrat varför.
Du träffade honom, va?
Jag inser nu...
att jag känner igen den här mannen.
Det är mannen som min far erkände mordet på, va?
Mannen på din tavla.
Du ska berätta sanningen annars får du aldrig se mig igen.
Kom inte närmare.
Svär på...
ditt ofödda barns liv.
Var du delaktig...
i min fars död?
Ja.
Jag dödade honom.
- Låt mig vara. - Du har inget val!
Lyssna på mig.
Lyssna på mig!
Du kan inte ändra på det här.
Jag kommer från framtiden.
Barnet som du bär föder en son.
Därefter föds generationer och sen föds jag.
Om vi inte gör det, så existerar inte jag.
Inte ditt barn heller.
Förstår du?
Du har inget val.
Barnets hjässa syns. Krysta, lady Harker.
Gratulerar, sir Julian.
Ni har blivit far till en frisk pojke.
Han ser ut precis som du.
Elias.
Polly.
Snälla, jag ber dig.
Låt honom veta att han är älskad.
Inget liv ska börja med sådan...
kallsinnighet och smärta.
Vi ska vara lyckliga.
Jag lovar dig att vi ska bli det.
Vet att du är älskad.
Whiteman gömmer flickan i sin lägenhet.
Jag vet vad jag måste göra.
Jag har alltid avskytt de här örhängena.
Varför har du aldrig sagt hur jag ska dö?
Hur lång tid har jag kvar?
År?
Eller timmar?
Snälla Polly, sluta.
Förlåt mig.
Det var aldrig min avsikt.
Och du, då?
Hur dör du?
Det måste vara snart.
Är det jag? Dödar jag dig?
Jag hoppas att det är jag.
Det är dags. Ingen idé att skjuta på det mer.
Den sista, sir.
Vi kan göra en annan skiva.
Vi kan intala mig att inte göra det.
- Vi kan förändra allt. - Nej.
Inget kan förändras. Allt hänger på det.
Din son, dina barnbarn och deras barn.
Världen som du skapar.
Det är en lögn.
Ljug då som om ditt liv hänger på det.
Deras liv, om inte annars.
Jag har levt ditt liv, Elias.
När du sitter på båten,
och hjärtat bultar i din bröstkorg...
Lady Harker bad mig ta utrustningen.
Den drar till sig damm.
Det är ingen fara.
Låt den stå. Jag behöver vila.
Utmärkt, sir.
Jag hoppas att dessa sanningar når dig, Elias.
På något sätt har de legat i dvala inom mig alldeles för länge.
Varje ord som du har hört mig säga har varit en lögn.
Du måste lyssna på mig.
Hon hette Esther. Hon var elva år.
Snälla, jag ber dig. Döda mig inte än.
Vad väntar du på? Polisen?
För sent, de räddar dig inte.
Den här är för henne.
Karl.
Karl Weissman.
Vad skulle du göra för försoning?
För att förändra det som har hänt?
För att inte bara rädda livet på Esther,
utan hundratusentals människor.
Hjälp mig att ställa det till rätta.
- Vad pratar du om? - Jag behöver din hjälp.
Bara du kan göra det. Snälla.
Få ut det här ur mitt hus. Min son förstör den om han hittar den.
- Vad är det? - På skivan finns sanningen.
En sanning som kommer att förändra allt.
Den sanningen måste höras av rätt person.
En kriminalpolis som heter Shahara Hasan.
Shahara vad? Vem?
Du är inte den enda polisen som har hittat kroppen på Longharvest Lane.
Hillinghead, Hasan och Maplewood har också gjort det.
På den här finns ord som räddar alla.
Alla du har förlorat.
Människorna vars själar jag har förintat.
Du kan rädda dem.
Bara du.
Vänta.
Vänta, gamle man. Kom igen.
Ta den till ett säkert ställe.
Shahara Hasan. Snälla.
För Esther.
För allas vår skull.
Jag ber dig.
Gör bara den här goda saken.
Whiteman nappade inte. Han går lös.
Jag skickar beväpnade patruller för att skydda dig och mor.
Hör du mig? Far?
Det är snällt att du varnar dina föräldrar, Hayden.
Fast det är försent.
Vad har du gjort med dem?
Jag beklagar.
Du är en död man.
Hela stan kommer att jaga dig. Förstår du, Weissman?
Weissman!
Han är på Harker House. Skjut honom. Uppfattat?
Inspektör Whiteman är en mördare!
Ordern är att skjuta direkt.
Whiteman!
Vi har alla hittat kroppen. Vi kom hit allihop.
Ut, allihop.
Kom igen, grabben. Blås i visselpipan.
Nej. Blås hårt som fan.
Jag ska inte skada dig.
Gå ut och hämta andan.
Whiteman.
Du är omringad.
Kom ut.
Eller dö.
Nej.
Kom, Hayden.
The Silk's är en snutpub.
Du behöver inte förstöra det.
Kom in.
Jag kommer strax.
"En god sak."
Vänta.
Jag beklagar.
-"Hasan - pint?" - Pint?
"Whiteman."
Något är annorlunda.
Något har förändrats.
Jag känner det.
- Charles Whiteman... - En legend. Hans sista fall.
Skjuten av andra poliser.
Mina minnen.
SKJUTEN VID GRIPANDE PÅ SILK MERCER
Nej, vänta.
Puben i närheten. Vår gamla snutpub.
Whiteman vill att jag åker dit för att hitta nåt.
The Silk! Jag minns.
Puben hette The Silk.
- Fan. - Vad är det?
Puben förstördes i explosionen för 30 år sen.
Vi har fortfarande The Throat.
Kom igen.
- Jag vill veta! - Elias!
En bomb från andra världskriget upptäcktes vid en undersökning.
Den plockas isär och vi evakuerar banken.
De här bilderna har kommit in under de senaste minuterna,
och visar kaos på gatorna
när området runt den privata banken...
POLISJAKTEN SLUTAR MED SKOTTLOSSNING PÅ POLISPUB
WHITEMANS OFFER
FEBRUARI 1941
TILL SHAHARA HASAN
Tro inte på allt som de säger om mig.
HÄLSNINGAR, WHITEMAN
Här kommer en god sak.
Tåg och kollektivtrafiken i London har drabbats hårt.
Trafiken står fortfarande stilla.
Som ni kan se på bilderna är det tydligt
att polisen spärrar av området nu.
Ja, polisen är...
Sarah! Jag måste prata med dig.
Snälla, öppna dörren.
- Det är kriminalassistent Hasan. - Kriminalassistent Hasan.
Sarah, bli inte rädd.
SARAH MANNIX
Sarah? Hur är det?
- Shahara, har du högtalaren på? - Sarah, är det du?
Det är inte Sarah. Stäng av högtalaren och stanna så berättar jag. Gör det.
- Vad händer? - Jag vet inte.
Var är Sarah?
Sarah är i säkerhet. Stäng av högtalaren.
Den är avstängd. Vem är det?
Shahara, när du ser mig kommer du att bli chockad. Bli inte det.
Jag blir sårad om du inte känner igen mig direkt.
Vem är du?
Du vet.
- Vem är det? Vad är det som händer? - Det finns en till utlösare.
Elias behöver bara hitta en mobil, slå ett nummer och så dör alla.
Skräm honom inte.
Låt honom inte sticka.
Nicka om du förstår.
Okej?
Rulla ner rutan och skräm barnen på cyklarna med sirenen.
Säg åt dem att sticka därifrån.
Shahara, du vet hur man gör.
Ni tre. Stick.
Vill ni bli gripna? Stick.
Vad är det som händer?
Okej, Shaz.
Sätt på högtalaren.
Elias, hör du mig?
Vem är du?
Du har redan listat ut det.
Elias.
Jag vet vad Barber gav dig.
Jag vet vad du ska göra.
Där jag kommer ifrån, slog du numret.
Och hundratusentals människor dog.
Bland annat min son.
Jawad.
Nej.
Du har blivit lovad att det ska bli en bättre plats.
Jag vet att du har blivit lovad kärlek.
Känna det.
Men alla har ljugit för dig.
Jag förväntar mig inte att du ska tro mig.
Men du kanske kan tro på dig själv.
Jag hoppas att dessa sanningar når dig, Elias.
På något sätt har de legat i dvala inom mig alldeles för länge.
Varje ord som du har hört mig säga har varit en lögn.
Det är inte rättvist mot dig. Det har det aldrig varit.
Den uppoffring som jag ska be dig om,
kommer att vara det mest orättvisa av allt.
- Sarah, gör det inte. - Vårt hjärta har aldrig läkt, Elias.
- Låt honom prata klart. - Smärtan finns alltid där.
Den har aldrig försvunnit.
Den är outhärdlig.
Jag känner det nu.
Jag har fortfarande drömmen.
Hur jag,
håller den sjuka, förtvinade, rädda pojken i mina armar.
Jag ser inte hans ansikte...
men jag måste ta hans liv.
Jag hoppas att det går snabbt
och utan smärta.
Hans ögon är fyllda av rädsla och svek.
Allt jag kan göra är att hålla honom.
Hålla honom och låta honom veta att han är älskad.
Det är mer än bara en dröm, Elias.
Det är ett meddelande.
Ett meddelande för stunden. Till oss.
Nu vet vi vad vi måste göra.
Förlåt, min pojke.
Förlåt mig!
Och vet att du är älskad.
Fan.
Elias.
Om jag ringer det här numret,
sprängs bomben.
Tack!
Ja.
Elias!
Elias.
Shahara.
Är allt som det ska?
Vilken dag är det?
Mamma!
Kan jag få rostat bröd?
Med honung och smör.
Mamma, du mosar sönder mig.
Det är min födelsedag.
Kom igen, Jawad!
Kom igen!
Tack för att ni kom med kort varsel.
Vi ska inte göra något om vi inte blir attackerade. Uppfattat?
Vissa saker förändras aldrig, va?
WILTON'S KONSERTSAL POLLY HILLINGHEAD SPELAR FÖR E.N.S.A!
Stoppa henne! Hon snodde mina äpplen.
Du där!
Stick då.
- Snälla, låt mig följa med. - Mamma! Nej!
Snälla!
Låt mig följa med honom. Snälla!
- Låt mamman följa med honom. - Tack, sir.
Tack. Gud välsigne er.
Taxi!
Tack.
Spencer Street, tack.
- När slutar du? - På väg
Jag älskar den här.
Har du lust att höja?
Ibland känns det som om hela stan håller på att koka över.
Bara få ett utbrott.
Det får mig att oroa mig för framtiden. Fattar du?
Jag vet precis vad du menar.
Shahara.