FYRSTIKKER
DISIPLINÆRRAPPORT HIERONYMUS BOSCH - G NR. 265
TREG TAYLOR FORSEELSE: SLÅSSING
-God morgen. -Harry.
Sett deg og spis litt frokost. Du ser for jævlig ut.
Takk. Du også.
Har du sovet i den kjolen?
Spillet endte nettopp. Jeg vant 30 000.
Jeg var i en boble. Ringte nesten og avlyste.
Gratulerer. Hvorfor gjorde du ikke det?
-Kaffe? -Ja, takk.
Nei, takk.
Jeg drar tilbake til Vegas litt tidligere enn forventet.
Hvorfor det?
Maddie var i en bilulykke i går kveld.
-Hva? -Det gikk fint.
Bare litt forslått av kollisjonsputen.
Kollisjonsputen?
Rystet mer enn noe annet, men jeg drar hjem for å ta meg av det.
Hvem kjørte?
En venn av Maddie.
Han hadde førerkort, politiet rapporterte, og han er forsikret.
Drakk han? Drakk de?
Hun sa de ikke gjorde det. Jeg tror henne og at det var den andre førerens feil.
-Ble hun sjekket på legevakten? -Ungdommer er dumme, Harry.
De gjør dumme ting, det vet du. Heldigvis gikk det bra med alle.
Ikke med meg.
Hva med foreldreinvolvering? Hvor i svarte var Reggie?
På jobb. Herregud, jeg visste du ville reagere slik.
Og du var her "i bobla". Flotte greier.
Ikke vær en drittsekk.
Du var i den egen private boble i hele ekteskapet vårt.
Reggie og jeg er ikke forsømmende foreldre.
-Er dere? -Dra til helvete.
Du er selve stjerneeksempelet på en forsømmende far.
Jeg må dra til flyplassen.
Greit, jeg kjører bort i helgen og snakker med henne.
Ikke vær latterlig.
Herregud, Eleanor. Hun kunne blitt drept.
Jeg tar meg av dette, Harry.
Hvis du vil ha en mer aktiv rolle i livet til datteren vår,
kan vi diskutere det senere.
Bosch.
Jeg trodde ikke det ville bli så vanskelig.
Du har vært gjennom dette, Harry.
Gi meg råd.
Hva snakker vi om, Waits? Hva vil du?
Moren min døde i går.
Jeg ser henne ligge der
og tenker på det øyeblikket, den lengste reisen vi tar.
Kondolerer.
Hun kommer til å råtne som en frukt,
og jeg kan ikke gjøre noe med det.
Forstår du?
Denne jævla situasjonen jeg er i...
-Kanskje jeg kan hjelpe. -Skal du begrave henne for meg?
Nei, takk. Det er sønnens plikt.
Hvorfor legger du henne ikke med de andre?
-"De andre"? -De andre ofrene dine.
Du stjeler ikke spader, du samler på sjeler, ikke sant?
Kan hun ikke hvile i fred med de andre? Der du har lagt dem?
Forstår du ingenting?
Jeg var glad i henne.
Begrave henne med dem, de jævla horene?
Kødder du?
Beklager. Glem at jeg sa det.
Du beklager.
Hva er på planen i dag?
Det vanlige.
-Og et møte med Isaiah Ott. -Trodde du hatet mannen.
Jeg gjør det. Og han hater meg.
Hvis det er én ting den gode pastor Isaiah Ott
ønsker mer enn noe her i verden,
er det å få de feite hendene sine på sakene til Los-Angeles politiet.
Så hvorfor møtet?
Vi skal inngå en avtale, den gode pastoren og jeg.
-Et mestermøte. -Om hva da?
Hva kan Ott gjøre for deg?
Det handler ikke om hva han kan gjøre for meg...
Men hva han kan gjøre for Richard O'Shea.
"Rick" O'Shea? Seriøst?
Ny ordfører, ny politimester.
Jeg skjønner.
Ikke glem:
Selv om en mann har prestekrage, betyr ikke det at han er til å stole på.
Fortell meg noe jeg ikke vet.
Hvordan går det?
Kjenner du uttrykket "nåla i høystakken"?
-Den er der et sted. -Hvorfor er du så sikker?
Jeg tilbrakte gårsdagen med å se på McClaren-mappen min
og fant et mønster, et gjentakende notat.
A-C 102.
"A-C 102"?
Det er en kode de bruker når de setter barn på isolat.
Det kan hjelpe oss med å finne det ekte navnet til Waits.
Setter de barn på isolat? For hva da?
Regelbrudd, frekkhet, manglende respekt.
Det var deg, tipper jeg.
Jeg var frekk i kjeften og rømte hele tiden også. Andre greier.
Hva slags andre greier?
Mest slåssing. Jeg var sint hele tiden.
Jeg julte deg opp om du snek i matkøen
eller snakket stygt om moren min.
Så jeg tilbrakte mye tid i kista. Waits også.
Hvis ikke det notatet er i mappa, legg den vekk.
Det er et jævla ungdomshjem.
Det kommer til å være flere mapper med det notatet enn uten.
Ikke vær negativ. Det er en start.
Det hun sa.
JEG TILGIR DEG, STOKES GÅ, OG IKKE SYND MER
Kjempemorsomt.
Ignorer det tullet, Harry.
Teknisk avsnitt pinget telefonen til Waits. Rosedale kirkegård.
Moren til Waits døde. Det var derfor han ringte meg.
Be arbeidsgruppen sende en enhet og få tak i video.
-Ping telefonen hvert 30. minutt. -Og kanskje vi har flaks.
Kanskje jeg vinner i lotto.
-Du må kjøpe en kupong først. -Er det slik det funker?
Jesper.
Sier han har noe å vise oss om Delacroix.
Ja vel.
Hei. Hvordan går det, Jules?
-Som om jeg ble rundjult av en gorilla. -Du er god, Brasher.
-Førstebetjent. -Vent litt.
Stasjonssjefen vil møte deg straks.
Ja.
Hva er prognosen?
Legen sier jeg kan bli aktiv igjen om to, tre uker.
Og hva sier du?
Tre uker høres lenge ut.
Jeg kunne trengt ti til som deg.
Men i stedet for ti til
mister jeg en fordi historien din er pisspreik, ikke sant, Brasher?
Har du lest forklaringen din?
Jeg har ikke tilgang til filen.
Det spiller ingen rolle om Bosch hadde støttet historien din.
Tror du kriminalteknisk fant noe i din favør?
Tror du de fant kruttslam på hendene hans?
-Jeg vet ikke. -Du vet det. De fant ingenting.
Alt de fant, støtter Stokes' versjon av det som skjedde, ikke din.
Kanskje jeg burde ha fagforeningsrepresentanten min her.
Jeg prøver å redde jobben din, men du må møte meg på halvveien.
Hvordan gjør jeg det?
Betjent Bosch innledet et seksuelt forhold
med deg i strid med avdelingsreglene.
Du må rapportere det forholdet og sende inn en klage.
En klage?
Du følte deg presset inn i forholdet fordi han var din overordnede. Tvunget.
Du trodde det ville skade karrieren din om du ikke ga etter.
Han var egentlig ikke min overordnede, og jeg følte meg ikke presset.
Det var et upassende forhold
i henhold til avdelingsreglene, ikke sant?
Hvordan undergraver en trakasseringsklage
forklaringen hans om hva som skjedde i garasjen?
Det gjør ikke det. Det gjør den irrelevant.
Ledelsen ønsker ingen sexskandale i avisen og særlig ikke hvis den involverer Bosch.
Send inn klagen og trekk den falske forklaringen,
så begraver ledelsen din tredje forseelse som om den aldri skjedde.
Men han tvang meg ikke. Det var gjensidig.
Han rævkjørte deg, Brasher.
Bosch rævkjørte deg på alle mulige måter.
Rævkjørte deg rett ut av karrieren din i Los Angeles-politiet.
Vil du la det bli stående?
Kan jeg få tenke på det?
Ikke tenk for lenge.
I mellomtiden gjør du kontortjeneste.
Takk, stasjonssjef.
Visepolitimester Irving.
Pastor.
Kan jeg gi deg en omvisning?
Jeg kjenner denne kirken.
Jeg pleide å komme hit hver søndag med foreldrene mine.
Selvsagt. Jeg glemte at du er herfra.
Ikke jeg.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg tror faktisk det er noe vi kan gjøre for hverandre.
Jeg lytter.
Du kan bruke din enorme utstråling og status i lokalsamfunnet
til å støtte Richard O'Sheas kandidatur i ordførervalget.
Jeg trodde du og han var svorne fiender.
Allianser skifter. Man må være fleksibel i denne verdenen.
Dersom mitt bidrag er det jeg tror,
hva får jeg til gjengjeld fra deg og den nye ordføreren for min støtte?
Dersom du leverer, hva ønsker du?
En stans i Gestapo-taktikken her på gatene i det sørlige LA,
i en viss politiatferd og raseprofilering.
Vi er neppe Gestapo,
og temperamentsfull og hatefull retorikk hjelper ikke.
Beklager.
Jeg mener bare å si at det er i begges interesse
å unngå noe som ligner en Ferguson, Missouri-situasjon her i LA.
-Det er det siste noen av oss vil. -Så vi forstår hverandre?
Det virker sånn.
Hva er det som er så viktig at du ikke bare kunne sende en rapport?
Jeg ville vise dere noe.
Jeg førte inn den siste loggen med Delacroix-bevis.
Sekken hadde skateboard-stropper, ikke sant?
Det ble ikke funnet noe skateboard på gravstedet.
Men det ble funnet et hos Nicholas Trent.
Vi henla Trent som mistenkt.
Ingen bevis knytter ham til Arthur,
og han flyttet til det nabolaget to år etter at gutten ble drept.
Jeg sjekket bare om vi hadde gått glipp av noe
før jeg sendte det til bevisavdelingen.
Så bare for å være grundig undersøkte jeg
om polyfibere fra ranselstroppene
var kommet inn i hjulene.
Men fant ingen fibere, men jeg fant dette.
Denne typen skateboard var populært på den tiden.
-De fleste unger ville merket dem. -"A.D. 1993."
"Arthur Delacroix." Pokker ta.
1993, året før han døde.
Nicholas Trent hadde skateboardet hans.
Godt jobbet, Jesper.
-Vi trenger bilder av alt dette. -Skal bli.
-Betjent Bosch? -Ja?
Jeg kommer straks.
-Jeg tror jeg dreit meg ut i Waits-saken. -Hvordan det?
Jeg ble oppringt her i laben rett etter at Waits ble arrestert.
Sa han var fra statsadvokatens kontor, hørtes helt ekte ut.
Han sa dere ikke hadde sendt inn bevisrapporten ennå
og at han måtte vite hva som ble funnet på gravstedet.
Han fikk ikke tak i deg, og nærmet seg en tidsfrist.
Herregud.
Jeg er så lei for det. Han hørtes så jævla ekte ut.
Fortalte du Waits om ryggsekken?
Hva som var i den?
Fortalte om sjøstjernen?
Det var derfor han slapp ut. Vet du hva du har gjort?
Ja, og jeg burde ha visst bedre.
Vil du at jeg skal si opp?
-Hva ville han? -Tilstå.
Hva da?
Waits fikk tak i en kontanttelefon i Pitchess,
ringte Jesper og lurte ham til å fortelle om sjøstjernen.
Dumme jævel.
-Ga du ham bank? -Var ikke nødvendig.
Fordelen er at han iallfall løste Laurel Canyon-saken for oss.
-Hva mener du? -Trent hadde skateboardet.
Han tok det fra Arthur etter at han drepte ham.
Åpne øynene dine, partner.
Vi hadde rett om Trent før vi tok feil.
Han levde med det i alle de årene. Ventet på at noen skulle banke på.
Én dag skjedde det. Vi banket på, og han tok livet av seg.
Så rapporter det.
NAKNE JENTER - SJUENDE SLØR
-Pokker. Du er tilbake. -Jeg begynner i morgen.
Hva ville Pounds?
-Hodet til Bosch på en påle. -Høres rimelig ut.
Den eneste måten jeg kan beholde jobben, er å sende klage om seksuell trakassering.
Etter det han gjorde mot deg? Gjør det.
Han rævkjørte deg, Brasher, og svek oss alle.
Hvis du vil fortsette som politi, må du ta ham på den ene eller andre måten.
Hvis hans historie blir stående, er du ferdig uansett.
-En Pyrrhos-seier. -Hva?
Selv om det funker, ødelegger det min karriere like mye som hans.
Hva mener du?
Slår tilbake på meg og omdømmet mitt. Jeg må patruljere resten av livet.
Jeg liker gata.
Men en velutdannet jente som deg vil klatre.
-Du har større ambisjoner. -Ja. Mye større.
Noe nytt om Waits, Jerry?
Arbeidsgruppen sa et kamera i Hollywood
fanget opp en minivan i går kveld som matcher den vi leter etter.
-Skiltnummer? -Nei. Dårlig vinkel.
-Pokker. -Ja.
Hvor skal du? Harry.
-Julia, kan vi snakke sammen? -Kødder du?
Du er i uniform.
Veldig observant. Du er ikke etterforsker uten grunn.
Ja, Harry. Jeg er tilbake i påvente av resultatet fra disiplinærbehandlingen.
Du gleder deg nok over den.
-Du burde dra hjem. -Unnskyld?
Ta perm til dette er over.
-Hvorfor i svarte skulle jeg det? -Fordi det er det hederligste.
Om du ikke har baller til å manne deg opp, innrømme feilen din og være ærlig,
bør du i hvert fall være anstendig nok til å ikke fremme den falske historien din.
Hvem faen er du til å snakke om baller og hederlighet?
Jeg har all rett til å være her. Og apropos å manne seg opp,
Stokes angrep deg, du slapp ham løs, og jeg er feigingen?
Så angriper han meg, og du har ikke baller til å støtte meg?
-Ikke det som skjedde. Du tabbet deg ut. -Dra til helvete.
Jeg er flau over at jeg tok deg på alvor.
Du vet hvordan du behandler damer, Harry.
Ikke sant?
Pastor Ott besøkte meg, Irv.
Helt plutselig og uoffisielt.
Hva ville han?
Pastoren har visst en drøm.
En visjon om meg som ordfører og deg som politimester.
Han er klar for å gi meg sin helhjertede tilslutning,
oppildne flokken og få menigheten til å stemme på meg.
Og til gjengjeld?
Visse lenge påkrevde reformer?
Faktisk vil han ha litt mer enn det.
Han vil ha noe til seg selv.
Så vi gir ham noen midler til hans oppsøkende virksomhet.
Han vil ha en plass i politikommisjonen.
Det var ikke det vi snakket om.
Sikkert ikke.
Drit i Ott. Det er utpressing. Nei.
Og han er ikke den eneste predikanten i sørlige LA.
Vi har forpliktet oss nå.
Vil du havne på kant med denne fyren?
Vil du at han skal samarbeide med den sittende ordføreren?
Det vil iallfall ikke jeg.
Du begynte å spille ball, Irv.
Hvor i helvete forventet du at den havnet?
Jeg glemmer ikke dette.
Vi blir skuls senere.
En vinner kommer galopperende på oppløpssiden for oss begge.
Vi må støtte den.
Da begynner vi.
Mr. Trent, du har ingen plikt til å snakke med meg i dag.
Hvorfor sitter du i stuen min, da?
Har du sett noen uvanlige aktiviteter i åssiden?
Egentlig ikke. Barn pleide å leke der oppe.
Så du på at de lekte?
Hva er det du insinuerer?
-Ingenting. -Nei, jeg så ikke på at de lekte.
Jeg holdt meg unna barn etter problemene mine.
Jeg så dem gå opp i åsen når jeg gikk tur med hunden.
Noen spesielle barn?
Det var alltid ungdommer der.
De pleide å gå opp dit og røyke.
Vi var alltid bekymret for at de skulle tenne på hele åssiden.
"Vi"?
Beboerne. Naboene mine og jeg.
Dr. Guyot.
Betjent Bosch.
Hvorfor er du tilbake her, betjent?
Gjør dere fremskritt?
Ett steg fram og to tilbake.
Nicholas Trent fortalte oss at da han flyttet hit,
var det alltid barn som lekte på gata og oppi åsen.
Ja. Det er stillere nå.
Ikke så mange barn på gatene lenger.
Husker du noen navn på de barna?
Tjue år siden. Jeg var ikke ung da heller.
Tror du den drepte gutten kan ha vært en av dem?
Muligens. Av og til.
Kanskje han hadde venner i denne gata.
Har du snakket med Blaylock-paret?
Jeg kjenner ikke igjen det navnet fra nabolagsundersøkelsen vår.
De flyttet til Tonopah for et par år siden da han pensjonerte seg.
De bodde litt lengre nede, der Hutter-familien bor nå.
Jeg gjetter på at de fleste av barna
som lekte på gata oppigjennom årene,
var deres fosterbarn og vennene deres.
Noen sjanse for at du har adressen til Blaylock-paret?
Jeg får julekort fra dem hvert eneste år.
-Jeg skal hente et. Straks tilbake. -Takk.
Jeg snakket med Hutter-familien.
Og ringte Mrs. Blaylock i Tonopah for å følge opp.
Hun husket ikke Arthur og hadde ikke noe vondt å si om Nicholas Trent.
Fikk du navnene på fosterbarna?
Hun nevnte ikke at hun hadde barn, verken fosterbarn eller andre.
Du får det til å høres ut som jeg ga opp.
Skulle jeg kjørt dit og banket på døra?
Tonopah er en seks timers kjøretur unna.
Jeg ringer deg tilbake, Jerry.
-Mr. Blaylock? -Det er meg.
Jeg så at du ventet der ute.
Jeg heter Harry Bosch og er etterforsker i Los Angeles-politiet.
Jeg lurte på om jeg kunne få snakke med deg og din kone om en sak.
Jeg vet ikke om kona er oppe ennå.
-Hvor lenge har du ventet der ute? -Siden rundt 04.00.
Få deg litt kaffe.
-Hvis den er varm, tar jeg imot. -Kom inn.
Svart?
-Alt politi jeg kjenner, vil ha svart. -Svart er fint.
-Kjenner du mange politifolk? -Jeg gjorde det da vi bodde i LA.
Jobbet for brannvesenet i 30 år og pensjonerte meg som stasjonssjef.
-Hvilken avdeling? -Hollywood.
-Drapsavsnittet. -Skulle du ha sett.
Jeg jobbet på stasjon 27, rett ved siden av dere.
-Liten verden. -Det skal være visst.
-Sett deg. Jeg henter Audrey. -Takk.
Hun kommer straks.
Så hva gjelder dette?
Jeg jobber med en sak i det gamle nabolaget deres, Wonderland.
Vi kontakter folk som bodde der i 1994.
Vi bodde der da,
men jeg husker ingen drapssaker fra det nabolaget.
-En betjent ringte allerede om dette. -Når da?
Før jul. Du var ute og gikk.
Det fortalte du meg ikke.
-Var ikke verdt å fortelle. -Partneren min ringte. Følger bare opp.
Jeg tror deg ikke.
Unnskyld?
Du kjører ikke hele natten for å banke på døra vår om morgenen
fordi du følger opp en telefonsamtale.
Du vil prøve å skylde noe på et av barna våre.
Mrs. Blaylock, jeg kan forsikre deg om
at jeg ikke har tenkt å skylde noe på noen.
Jeg tror deg fremdeles ikke. Jeg vet hva han vil.
Vær så snill, Audrey. La mannen få stille spørsmålene sine.
Jeg forstår det slik at dere tok imot en rekke fosterbarn
da dere bodde på Wonderland.
Jo, vi hadde totalt...
-Trettiseks? -Trettiåtte.
Trettiåtte barn oppigjennom, av og til hele seks om gangen.
Bra for dere.
Forrige måned ble levningene av en gutt funnet i åssiden over Wonderland.
Han ble drept og begravd der for 20 år siden.
Han het Arthur Delacroix.
Betyr det navnet noe for dere?
Nei. Audrey?
Nei, og det sa jeg til betjenten som ringte.
Jeg sa vi ikke visste noe om denne døde gutten.
Jeg bare lurte på om det var mulig
at han var venn med et av barna deres.
Det er dette jeg mener.
Du ser bare etter noe som passer til ditt behov.
Disse barna kom fra tøffe bakgrunner.
De var ikke bare engler når de kom til oss.
Og nå plukker du ut en av dem for å klandre for dette drapet.
Jeg vil gjerne at dere begge tar en titt på dette bildet.
Det ble tatt i carporten deres på Wonderland Avenue.
Jeg tror jeg tok dette bildet. Jeg ga kopier til ungene.
Kjenner du igjen noen på dette bildet?
Det er Johnny
og dette er vennene hans fra det gamle nabolaget.
-"Johnny"? -Johnny Stokes.
Han bodde hos oss i et par år.
Det er bilde av ham på veggen.
Og du sier at ungene på dette bildet
var venner av Johnny fra det gamle nabolaget hans?
Vi oppmuntret Johnny til å holde kontakten og be dem hjem.
Vi hadde et tomt basseng i hagen. Det var for mye å holde styr på.
De brukte det til å skate i.
Husker du denne gutten?
Ja, ansiktet. Jeg husker ikke navnet.
-De kalte ham "Goofy". -Vet du hvorfor?
Han satte feil fot på skateboardet,
og ungene kalte det "goofy" fotarbeid.
-Den gutten var Arthur Delacroix. -Den drepte gutten?
Du godeste, så leit.
Kjenner du igjen dette?
Audrey, ser ikke det ut som det skateboardet Johnny hadde?
-Kanskje. -Vet dere hvordan han fikk tak i det?
Det er så lenge siden.
Han vant det i en konkurranse. Han var veldig stolt av det.
Det ble liggende hos oss da de sendte ham til Sylmar.
Vet du hva som skjedde med det?
Da vi flyttet hit, solgte vi alt barneutstyret
til en nabo.
Husker du navnet på naboen?
Nick Trent.
Han jobbet i filmindustrien. Rekvisitter og sånt.
Det var Stokes. Vi hadde ham. Jeg lot ham gå.
Hvor er du? Hva snakker du om?
-Jeg dro nettopp fra Tonopah. -Tonopah?
Johnny Stokes var et av Blaylocks fosterbarn.
-Du kødder. -Han bodde hos dem i 1994.
Arthur besøkte ham der. Han kjente ham fra det gamle nabolaget.
Sier du at Stokes drepte Arthur?
-Utvilsomt. -Men hvorfor, Harry? Hva faen?
De var bare barn.
Skateboardet. Jeg tror Arthur hadde det, og Stokes ville ha det.
Herregud.
Hvordan fikk Trent tak i det?
Blaylock-paret solgte barneutstyret sitt til Trent da de flyttet.
Jeg skal få kommunikasjonsavdelingen til å sende ut en etterlysning.
Dette blir ikke populært hos ledelsen.
Det er min feil.
Jeg tar meg av det.
Bosch.
Harry, Waits er på telefonen i en bakgate i Hollywood.
Sett opp et perimeter, fem kvartaler i hver retning. Ingen inn eller ut.
Jeg vil ha et helikopter i lufta straks. Jeg er fem minutter unna.
Vis at 6-William-21 svarer.
Seks-Adam-37, person funnet på Hollywood og Gower.
Ber om ambulanse
til en kvinne rundt 30. Hun er ikke bevisst og puster ikke.
Kvinne? Hva?
Dette er 6-William-21. Bekreft at offeret er kvinne.
Bekreftet. Kvinne rundt 30 år.
-Hva skjer? -Drap.
-Kvinne. -Kvinne?
Hvorfor tror vi det er Waits?
Teknisk sier at telefonen hans pinger ennå.
Det er et jævlig åsted.
-Ser iscenesatt ut. -Hvordan det?
Området rundt konteineren er rengjort, feiet, og så er det disse.
Offerets?
Hun har på seg sine. De er ekstra.
-Funnet telefonen hans? -Ikke ennå.
-Hva med telefonen hennes? -Ingen tegn til den.
-Identifikasjon? -Monica Reynolds.
En av konstablene kjente henne igjen som en lokal prostituert.
-Herregud. -Hva er det? Hva faen? Alt i orden?
-Bare gi meg et øyeblikk. -Hva er problemet?
Dette er til meg.
Alt dette er en gave til meg.
Hva da?
Han gjorde dette for å provosere meg. Se.
-Det var dette som skjedde med moren min. -Herregud.
Jeg har sett drapsrapporten.
Waits drepte denne kvinnen på samme måte som moren min ble drept,
laget det samme åstedet.
-Hvordan visste han om alt dette? -Nate Tyler.
Det sto om drapet i alle avisene: "Hore drept i Hollywood."
Tylers historie om meg henviste Waits til alle de gamle artiklene.
Denne stakkars kvinnen.
Dra hjem, Harry.
Jeg tar meg av dette.
-Har du på følelsen at han ser på oss? -Hvem? Waits?
Innkommende anrop
-Skal jeg svare? -Jeg gjør det.
Fikk du meldingen min?
Tror du at du er smart?
Begrav henne, betjent. Hun var en hore slik som moren din.
Ikke som min.
Min var en helgen.
Det er noe vi ikke har til felles.
Nyt det mens du kan, Waits. Vi nærmer oss.
Jeg vet du er i nærheten. Jeg kan lukte deg.
Du høres sliten ut, betjent.
Jeg vet jeg er det. Den siste kjempet imot.
Jeg kontakter deg.
Han er nær.
Kan jeg hjelpe deg?
Betjent Bosch, Hollywood drapsavsnitt. Jeg ser etter en drapsrapport.
-Vet du hvem som har saken? -Inaktiv.
Uløste saker kan ha tatt rapporten.
Jeg ville ikke vært her så sent om det ikke var viktig.
Har du et navn eller et årstall?
Marjorie Lowe, 1979.
HOLLYWOOD-DRAP
Du sover når jeg kommer tilbake.
Drøm søtt, Harry.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Sees i morgen tidlig.
LOS ANGELES POLITIAVDELING DRAPSRAPPORT
Undersøkelse av nedre ekstremiteter avdekket ingen livstruende skader
Los Angeles Times Kvinne funnet død i søppelkonteiner truende skader