Uplynulo 48 hodin od chvíle, kdy byl Edgar Anderson naposledy spatřen,
jak jde kolem osmé hodiny ranní do školy.
Žádáme všechny,
kdo o něm mají jakékoli informace,
aby se přihlásili.
Pomozte tohoto chlapce přivést domů.
Nyní dám prostor Edgarovým rodičům, aby řekli pár slov.
Edgare, jestli se díváš...
promiň mi to.
Hlavně se vrať, ano?
Dokaž všem těm novinářům, že jsi naživu.
O 48 HODIN DŘÍVE
A dneska jsme se všichni naučili,
že někdy se musíte pochlapit
a nebýt máčka!
Nemám pravdu, strážníku Karlíku?
To si piš, Bume.
A musíte dát člověku najevo, že vám není buřt.
To bylo dobrý.
Tak všechno nejlepší, pane José.
A i kdybyste nebyl náš kamarád,
nedali bychom vás ani za mák!
Ale jděte, amigos.
Jste k sežrání. To jsou moje nejlepší narozeniny!
A co řekneme?
Buď svůj!
Hraj fér!
Buď king!
Buď jinej!
Zas nebe má barvu modravou
a slunce dál nám svítí nad hlavou.
Svět je tvůj, už se nemusíš bát.
Jen ruku svou mi dej a pojď si hrát!
I když máš náladu zlou...
- Bum! - Plác!
- Parker! - A Peggy!
...tu jsou.
Buď svůj! Hraj fér!
Buď king! Buď jinej!
Začíná další krásnej den!
Krásnej den!
Čauky, čau!
Čauky, ráno!
Čauky, čau!
Čauky, ráno!
Čauky, čau!
Čauky, ráno!
Jo!
COSTELLO '85 KOPE ZA VÁS NA RADNICI
Zítra si Bum a Plác střihnou beatboxové číslo,
po kterém bude následovat ta srandovní scénka.
To myslíš vážně? Beatbox?
Jo, musíme zvednout čísla. Získat nový diváky.
Deset roků, Lennie. Deset roků nám to parádně šlape.
Ne, poslední rok nám klesá sledovanost.
Přijdou kravaťáci z PLN a lidi z radnice.
Slíbil jsem Jerrymu špičkovej výkon.
Čauky, ráno...
...je legendární.
Kdykoliv nás můžou zrušit.
Chce to něco novýho.
Musíme Čauky, ráno pořádně rozjet.
Nechci se opakovat, ale když teď vymýšlíme novýho maňáska,
je to od nich odvážný tah.
Tenhle „skvělý a odvážný tah“ je spíš pěkná kravina,
která nám zruinuje pořad.
Náš milovaný, těžce vydřený pořad.
A co chtějí oni? Beatbox a pouliční kecy?
Co vymyslí příště?
Polijou hotdogový stánek pana Josého hromadou slizu?
Je to jeden nápad.
To se k Bumovi a Plácovi ani k Čauky, ráno nehodí.
Potřebujeme novou postavičku.
Musíme vyplnit díru mezi předškoláky a malými školáky.
To jsou totiž super děcka.
Odkdy tenhle pořad cílí na super děcka?
Ach jo, Vincente, jsi mistr ve svém oboru,
ale nechal ses někdy vyšetřit?
Díky, doktorko Veronico. Přínosný komentář jako obvykle.
- Já mizím. - Užij si večer s robertkem.
Nosíš ho v kabelce? Víš, že není živej, že jo?
Tady je.
- Tady ho máš. Polib mi! - Fakt je živej! „Jsem živej!“
Já mám domluvenej raketbal.
- Už musím... - Jo. Nezapomeň se rozehřát.
- Já taky. - Ty taky?
- Večeře s mámou. - Pozdravuj.
Plán dořešíme zítra.
Skončil jsi?
Ani zdaleka. Proč jsi takovej?
Že se ptáš. Chováš se jako blázen.
Chceš vzorek?
Pro Erica?
Díky, Ellis.
Nemáš za co.
Musíme tenhle pořad oživit.
Předvedeme jim to nejlepší, co umíme,
ale buď prosím otevřený jejich nápadům.
Nezklam mě.
Pitomče.
Čau, Lennie.
Měj se, kluku.
Jdeme, vem si věci.
Zatím, Gregu.
Hezkej večer. Čau, Edgare.
Hej, Edgare.
No tak, hni sebou.
Tati, vymyslel jsem vám nového maňáska.
Na zádech má takové modré klikaté čáry,
jako mám na bundě.
A když se naštve, mrská ocasem jako Trixie.
Jmenuje se Eric.
Hele.
Dámy a pánové, chápu, že jste měli dlouhej den,
ale kdybyste chtěli přispět na dobrou věc...
Čtrnáct let v americký armádě. Dvě purpurový srdce.
Tu máte.
- Díky za vaši službu. - Děkuju.
Dámy a pánové...
skromnej vysloužilej voják...
„Hej, Edgare.
Edgare.
Spořádal jsem celou krabici koblih.
Ležely na šéfově stole a...
až se probudím, máma mě zabije.“
Tati. Můj komiks. Slíbils mi to.
A Dynamite pro kluka.
Čau, mladej.
To nic.
Všechno?
- Jo. - Fajn.
- Hej, ty! - Co je?
Ukrad jsi flašku.
- Neukrad! - Stůj. Zavolám policajty!
- Naser si. - Ty si naser!
Ty si naser!
Nazdar, prcku.
Pojď. Honem, dáme si závod.
Dělej.
Rychle! Poběž!
Přidej.
Ach jo, Edgare. Zase jsi prohrál.
Ahoj, Georgi.
A hele, Dynamite. Schovej mi křížovku, Edgare.
Schovám.
Blbne topení.
Díky, Georgi, jako vždycky.
Ty vole!
Hajzle zasranej.
Dědek jeden blbej.
Takhle mluvíš i s mámou?
Ahoj.
- Jak ses měla? - Dobře.
Už s těma slohovkama končím.
- Ahoj, zlato. - Čau.
Měl ses fajn? Pojď sem.
Neudus ho.
Neposlouchej tátu. Je to starej protiva.
Jo, starej a protivnej.
Možná proto, žes mi už měsíc nedala.
Už je čas na víno? Děkuju.
Co vyvádí můj drahý tatínek tentokrát?
Zavírá noclehárnu pro bezdomovce.
Aby měl víc místa pro svoje byty.
Kristepane. A kam ti lidi půjdou?
Do luxusních střešních bytů určitě ne.
To tak...
...jestli ještě jednou uslyším o Jerrym a odvážných nápadech vedení,
tak už Lennieho fakt zabiju.
„Víš, kdo vymyslel dětský pořad Banana Splits, Vincente?“
VTÍPKY K POPUKÁNÍ
„Super. Přesně tohle naše show potřebuje, víc banánů.“
Lennie se může podělat, protože nám klesla sledovanost o 3 %.
Dělá si prdel?
„Naser si.“
„Díky za vaši službu.“
Kouzlo nespočívá v tom, že zahodíš i to, co funguje.
Nic není věčné, jenom změny.
Jo.
„Každý chce změnit svět, ale nikdo nechce změnit sebe.“
Edgare!
Tolstoj.
Šikula!
Ten kluk je génius.
Problém je v tom, Edgare, že divácký průzkumy a zkušební projekce
ti o kvalitě umělcova triku řeknou úplný hovno.
Bože, máš vymyslet maňáska, ne napsat Vojnu a mír.
Řekni mámě, na čem pracuješ.
Má nápad na novýho maňáska.
Edgare, běž se umýt.
Třeba ho použijeme. Tak povídej.
Vincente.
Co je? Dělám to pro něj.
Takže je velký a modrý?
Eric. Není celý modrý.
Jenom na zádech a trochu na bradě.
A jak je vysoký?
Trochu vyšší než ty, s chlupatým obličejem.
Je celý chlupatý.
Aha, takže je postava v životní velikosti?
Možná.
- Jo. A má rohy. - Dívej se na mě.
Udržuj oční kontakt. Musíš mi to prodat.
Nejsou to úplně rohy.
Tak má rohy, nebo ne? Buď konkrétní.
Musíš mě zaujmout, jestli ho chceš mít v telce.
A má...
různé...
Promrhal jsi šanci.
- Další! - Vincente, přestaň!
Co je?
Pojď se opláchnout, zlatíčko.
Promiň, Edgare.
- Tak co, vlítnem na to? - Kdy jindy taky?
- Věčně tady nejsi. - Bezva. A je to tu zas!
- Zanedbaná chudinka Cassandra. - Neříkej mi tak. Víš, že to nesnáším.
Přejmenovaná růže je pořád jenom růže.
Jdi do hajzlu!
- Tak kdy už si zašukáme? - Jdi se ošukat sám!
To už jsem zkoušel. Je to osamělý. Co kdyby ses přidala?
Víš co? Tvoje potřeba ničit mě, ničit svý kolegy,
ničit naše dítě, to je tvoje vina.
Jenom tvoje vina!
Tohle ti nakecal cvokař, co?
- Jdi do hajzlu, zmrde! - Naser si!
- Jdi do hajzlu! - Kurva!
Ty jdi do hajzlu!
Ahoj, broučku. Vyčistil sis zuby?
Dobře. Dáš mi pusu?
Né, požírá mě!
Co naděláš?
Mám kouknout pod postel?
Žádné strašidlo. Nikde nic.
Tak jo.
To je on? Můžu se podívat?
Máš dar po tátovi.
Líbí se mi.
Tak sladké sny.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky, mami.
Chceš francouzský toust, kámo?
Jenom cereálie nestačí.
POHŘEŠUJE SE MARLON ROCHELLE
Nemluvíš se mnou? Dobře.
- Dej mu pokoj. Je naštvanej, nevidíš? - Proč?
Protože jeho táta je blbec.
Musíš mluvit hlouběji. Má hlubší hlas.
Hlubší, aha. Takže...
A jak moc? Až takhle hlubokej? Jo?
To je vono. Hlubokej hlas jako Lee Marvin, jo?
No tak. Dej si francouzský toast, ne?
Neuděláš tátovi radost?
Doprovodíš ho do školy?
Slyšíš? Máma si myslí, že potřebuješ doprovod.
Nech toho.
- Jemu se to líbí. - Tak jo, zlato.
Nezapomeň si sníst banán, ano?
Mám tě ráda.
Cassie? Cassie, počkej.
Přestaň s těmi hlasy, nebo se začnu bát, že ti zas hrabe.
- Musíme si promluvit. - Nemůžu. Přijdu pozdě.
Ale prosím tě. To říkáš vždycky.
JABLEČNÝ DŽUS
Ráda bych ti věřila...
Vezmeme si volno.
- Jen my dva. Odpočineme si. - A kdy?
Brzo, jo? Slibuju. Chtěl bych...
- Slibuju. - Tyhle řeči znám.
Edgare. Doprovodíš ho? Táta půjde s tebou.
Je skoro páťák. Má to za rohem.
Běž s ním.
Čau, Edgare. Máš tu křížovku?
Stavíš se pak ve sklepě?
POLICIE NEW YORK STANICE 27. OKRSKU
Dobré ráno.
Ahoj.
Tak jo.
Děkuju.
Kdo je ta šťastná?
Cítím vodu po holení. Cool Water, nebo Calvin Klein?
Po cvičení na sebe naplácám, co mi přijde pod ruku.
Voní hezky.
Díky.
Pohřešované osoby.
Moment. Mikey.
Ledroit.
ČAUKY, RÁNO
Vincente.
Vincente, volala Cassie. Ozveš se jí? Znělo to naléhavě.
Minuta do vysílání.
- Vincente... - Jo, Jerry.
Já vím. Budu hodnej.
V první řadě sedí spousta kravaťáků z PLN.
Je tu Richard Costello s dětmi.
Dřív jsi bez něj nedostal ani povolení k natáčení.
Kluk z plakátu. Starosta by si měl hlídat záda.
Hodně se usmívat. Žádný levárny. Na nic si nehrajte.
Díky, Jerry.
Jdeme na to, kreténi?
Teče ti krev.
To mi udělal medvěd.
A začíná kapela.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Stromy se zelenají, nebe se modrá.
Sluníčko svítí a na tebe se usmívá.
Bume, Pláci, proč jste tak smutní?
Nikdo si nechce hrát, strážníku Karlíku.
Jo, nemáme co dělat.
Dneska je nuda!
Nuda neexistuje. Jenom lidi, co se neumí zabavit.
Víš ty co, Pláci? Vím, jakou hru si můžeme zahrát.
Hrajou ji všechny super děcka.
Super jako tenhle kazeťák.
Jejda.
No nic, nevadí.
Ta hra se jmenuje „Najdi hromadu odpadků“.
Hele, Bume, víš přece,
že co pro jednoho odpad, to pro druhýho poklad.
Tohle vám řekli na radnici, strážníku Karlíku?
Mně se totiž zdá, že jediné, čemu se v New Yorku daří,
je kriminalita.
- Stop! - Tak jo, to by stačilo.
- Dáme ještě tu srandovní scénku. - Do prdele!
- Jseš debil, Vincente. - Hned, prosím!
Proboha.
Hej, Peggy!
Jé, ahoj, Parkere. Co nového?
- Něco jsem ztratil. - Cos ztratil?
Ztratil jsem ocas.
Když jdu na tuhle stranu, pořád tam je.
Ale když jdu na druhou stranu, zmizí.
Tak vylepuju plakáty.
Plakáty?
Hledá se ztracený ocas.
Tak ať se najde.
- Jo. - Dobrý, stop. Jedeme dál.
Čauky, ráno.
Bezva. Díky.
Díky moc. Přijďte zas. Děkuju.
- Zavolej prosím té Cassie. - Dobře.
- Co nejdřív. - Vincente.
Pojď sem.
Do prdele už.
- Bavili jste se? - Jo!
Paráda. Jdeme na to. Tak jo, raz, dva, tři.
Čauky, ráno!
Fajn, mějte se.
Vincente, pojď někoho pozdravit.
Kristepane.
Richard Costello.
- Váš velký fanoušek. - Jo.
ZAVOLEJ MANŽELCE.
ZAVOLEJ CASSIE
Skvělá show.
Na nic si nehrajeme. Musíme totiž oslovit předškoláky.
Díky za zmínku o radnici.
Dáváme si záležet, abychom byli aktuální.
Pak to vystřihneme.
Vážíme si vaší snahy tohle město vyčistit.
Tak jak to, že trvá měsíc, než mi vyvezou odpadky?
Slyšíte ho? Nikdy nevíte, jestli žertuje.
Nežertuju.
To je daň za genialitu.
- Jasně. - Půjdeme?
- Těšilo mě, Vincente. - Jo.
Hned jsem u tebe, Jerry.
- Podělaní ouřadové. - Ouřadové, co nás platí.
- Neblbni, Lennie. - Ideální chvíle ztropit scénu.
Proč se pořád chováš jak kretén, kámo?
Nevím. Asi už jsem holt takovej.
Do prdele.
Drž se, kámo.
Teď o tom slyším poprvé.
Malý kluk, devět roků. Znáte ho?
- Jo. - Tady odvedle.
Jasně.
Ahoj.
Díky bohu. V jednom kuse ti volám.
- Edgar nedorazil do školy. - Co?
- Edgar ráno nedorazil do školy. - Cože?
Jo. Všechny jsem obvolala a hledala ho všude možně.
- Edgare? - Není tu! Jsou tu policajti.
Potřebujou s tebou mluvit.
Kdo to kreslil?
Já. Jsem loutkář. Autor pořadu Čauky, ráno.
Hezky.
Kreslíte?
- Kdepak. Pořád se učím psát. - Pardon, neměl byste hledat našeho syna?
Nasadili jsme všechny pochůzkáře.
Uvědomili jsme o Edgarovi všechny nemocnice.
Záleží na každém detailu, tak si to zopakujme, pane Andersone.
Jistě.
Anderson?
Jako ten realitní magnát?
- Kdo mu dokreslil ty zuby? - Já. Je to můj otec.
Vaše žena říkala, že Edgar ráno odešel po osmé hodině.
- Jo, do školy. - Vzpomenete si, co měl na sobě?
Měl červenou bundu.
Tričko s nápisem Čauky, ráno a ještě...
džíny a tenisky.
Džíny. Tenisky.
Máte jeho aktuální fotku?
Ano. Tamhle za tebou.
- Prosím. - Můžu ji dát do oběhu?
Někdy děláme letáčky.
Jo.
Už máš jednu zapálenou.
Škola je odsud jen pár bloků, je to tak?
Jo, projdete kolem Luxu...
Toho nočního klubu?
Pak se dáte doprava a doleva.
Je to škola svaté...
- Edith. - Edith.
Děkuju. Svaté Edith.
Necháváte ho chodit samotného?
Jenom tentokrát.
Neumí chodit, a už chtějí utíkat.
Chtějí všechno uspěchat.
Tehdy jste se viděli naposled?
Jo.
Ptal jsem se manžela.
Ano.
Dobře. Vyzpovídám sousedy a dám do oběhu Edgarovu fotku.
To jsou novináři?
Registrujou naše hlášení.
Aspoň se to rozkřikne. Ale zatím s nimi nemluvte.
A radši si hlídejte, kdo volá.
Haló, tady Andersonovi.
- Po zaznění tónu zanechte vzkaz. - Píp.
- Nezapomeňte nechat číslo. - A nezapomeňte nechat číslo!
Paráda!
Cassie, tady máma. Zvedni to.
Je tam policie? Už ho našli?
- Čau, mami. - Tak co?
- Už Edgara našli? - Ne.
Ne, mami. Zůstaň s tátou, jo?
Nebreč, prosím tě. Potom ti zavolám, jo?
- Pan George Lovett? - Ano.
- Detektiv Michael Ledroit. - Aha.
Chci se zeptat na Andersonovic kluka.
Aha. Jak vám můžu pomoct?
No...
Nevšiml jste si ráno něčeho neobvyklého?
Jen toho, že popeláři konečně odvezli odpadky.
Máte vnoučata?
Ne, jenom opravuju věci.
Jedný holce se přetrhl řetěz na tříkolce.
Bydlí pod Andersonovýma.
Byl to hodnej kluk.
„Byl“?
Tak jsem to nemyslel.
Máte všechno, co potřebujete?
- Pro dnešek. - Dobře.
- Mějte se. - Nashle.
Tak jo. Chci kamerové záznamy od bytu Andersonových k Luxu,
kolem basketbalového hřiště až ke škole sv. Edith.
Zapište byty, co jste obešli, a všechny prohledané oblasti.
Chci seznam propuštěných vězňů, trestanců, kohokoliv ujetýho na děti.
Prověřte síť pedofilů.
Cokoliv o nočním klubu Lux, hlavně o majiteli Alexanderu Gatorovi.
Do práce.
- Mám zajít za Gatorem? - Ne, Lux nechte na mně.
Jo, dobře.
V tomhle chceš jít dovnitř? Tohle je Lux.
Nazdar, fešáku. Vítej zpátky.
Jeden Sprite.
Dej mi pivo. Tenhle chlápek neplatí.
- Na účet podniku. - Ne, Gatore. Jsem ve službě.
To jsi vždycky, Mikey.
Cítím, že mezi náma něco je.
Pánové, stará se o vás TJ?
Zdarec, Gatore.
Gotto, buď hodnej.
- Jo. - Fajn.
Užijte si večer. TJi, dneska tu chci čisto.
Jasně, Gatore.
Mám skoro 10letej bourbon. Nový zboží.
Co ty tady?
- Možná později. - Nevíš, o co přicházíš.
Dobře. Kdyby cokoliv, stačí říct.
Postarej se o ty týpky u baru.
- Kurva! - Dva burgery, dvoje hranolky.
Hej, kluku, máš hlad?
- Vítej zpátky, Gatore. - Díky.
Jenom VIP.
Ty vole.
Čau.
- Ty máš kurva drzost, TJi. - Dneska nechci problémy.
- Tak jo, to stačí! - Cos říkal? Blbečku.
- Špíno zasraná. - Naval, co máš u sebe.
- Klid, Kennedy. Neblbni. - Nebudu se opakovat.
Uříznu ti koule. Tak co to máš?
Hodnej kluk.
- Co ti je? - Uklidni se, kurva.
- V pohodě, Nokesi? - Jo. Zklidni se, sakra.
- Jo, uklidni se, čuráku. - Ježiši.
- Chceš skončit jako Osmička? - Uklidni se, povídám!
Osmičku ani nezmiňuj, vole.
Táhni do hajzlu.
Buzerante jeden.
Vypadni, než od tebe chytnu AIDS, zmrde!
Policie.
- Dej mi pokoj. - Zatýkám vás.
- Ne, to je dobrý. Klídek. - Vypadni.
- Jo. - Cože?
Jsme z mravnostního, vole.
- Moje chyba. - Padáme odsud.
- Kdo je Osmička? - Tebe zajímá Osmička?
- Drž hubu. - Drsňáku?
Drž hubu, Cale.
Vypadni odsud, kurva. Dělej!
Do prdele, Kennedy.
Byla to dlouhá noc. Buď rád, že máme zrovna dobrej den.
LUX 30/4/85
Ahoj.
Nejedl jsi?
Proč to radši neskoncuješ a nezabiješ mě?
Tumáš.
Vezmi si je.
Ještě pár navíc a je po mně.
Hezky rychle.
Nech těch řečí, starouši.
Jdeš pozdě. Nový případ?
Další pohřešovaný dítě. Nechci o tom mluvit.
- Ahoj. - Ahoj.
Pojď sem.
No tak.
Vždyť chceš.
Voníš jako za starých časů.
...všichni hledají odpovědi na tuto čím dál znepokojivější otázku.
Uplynulo 24 hodin od chvíle, co byl devítiletý Edgar Anderson,
syn tvůrce pořadu Čauky, ráno Vincenta Andersona
a vnuk významného developera a filantropa Roberta Andersona,
naposledy spatřen cestou do školy.
Nezbývá než se ptát, jak je na ulicích bezpečno...
- Kam jdeš? - Nemůžu tu jen tak sedět.
Cože?
- Co když zavolá policie? - Musím něco dělat.
Tak aspoň zavolej mámě. Pořád nám nechává vzkazy.
Měls ho doprovodit do školy.
Měls ho doprovodit.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA SV. EDITH
Měls ho doprovodit. Měls ho doprovodit do školy.
Hned ráno mě po telefonu seřval Nelson.
Ten kluk je Anderson?
Jsou toho plný noviny, Ledroite. Dej mi něco, co můžu říct šéfovi.
- Dva lidi hlásili, že ho viděli u parku. - Ty trosky ze 42. ulice?
Prověřili jsme to, a nic. Do školy chodil kolem Luxu...
Cos včera zas dělal v Luxu, sakra?
Tenhle měsíc snad počtvrtý.
A proč zatýkáš Kennedyho a Nokese?
Dělali tam šťáru. Jenom dělám svoji práci.
Tvoje práce je hledat pohřešované.
Tím sis moc nepomohl. Nech to vnitřním záležitostem.
Vnitřním záležitostem...
V Luxu si akorát tak koleduješ o malér.
- Gator musí vědět, že nemůže dál... - Gator si svý odseděl.
Je na svobodě pár měsíců a už zase vede Lux?
A teď se poblíž ztratí malej kluk...
Zabásli jsme ho.
Dostal šest let za obchod s drogama.
A co ty svinstva, co dělal v Sieře?
Věk těch kluků, co tam pro něj makali,
ti není podezřelej?
Ti kluci byli zlodějíčci.
To, že tě přeložili z mravnostního na pohřešovaný osoby, má svůj důvod.
Někdo by řekl, žes na to neměl. A Sierru jsme zavřeli.
Dávám Gatorovi najevo, že ho hlídáme.
V Luxu by sis měl hlídat hlavně vlastní zadek.
A nevyřízený účty s Gatorem pusť z hlavy.
Soustřeď se na Andersona.
Nudíš se po večerech? Běž do kina. Najdi si koníčka.
Jdi na rande, sakra.
Lorenza mě furt ukecává, abys přišel na večeři.
Chce s tebou mluvit nějaký popelář, Mikey.
- Díky. - Hej, Tino. Máš v pátek čas?
Vždycky.
Co takhle večeře?
Myslím to vážně. Mohlo by to být horší.
Tak co dál?
Jdeme.
- Dobrý, už tam budem. - V pohodě, zvládnu to.
Radši jsem ho přivedl zadem.
- Děkuju. - Je tam plno novinářů.
Díky, Georgi.
- Díky moc. - Za málo.
Volala policie. Něco našli. Tak koukej vystřízlivět!
DŮKAZ
ČAUKY, RÁNO
Přinesl nám to člověk, co dělá u popelářů.
Zjišťujeme krevní skupinu, ale kdybyste to triko náhodou poznali...
Takové triko mají všechny děti na základce.
Je Edgarovo. Má vybledlá písmena.
- To nevíš. - Vincente, je Edgarovo.
V tuto chvíli nevylučujeme žádné možnosti.
Máte podezřelého?
Ano, prověřujeme několik podezřelých.
Myslíte, že je mrtvý?
Vím, že je to těžké,
ale nedělejte žádné závěry.
Pořád chováme naději.
Jdeš?
Někdo musí být doma, kdyby volali nebo kdyby se vrátil.
Slyšel, jak se hádáme. Slyšel, jak jsme po sobě řvali.
Všichni se hádají. I kdyby, takhle to u nás chodí.
Ty mě neposloucháš.
Cassie, prosím tě. Vždyť...
Potřebuju pauzu.
Od čeho?
Od tebe.
Potřebuju od tebe pauzu.
Ježíši Kriste. No tak, Cassie.
Musím ho jít hledat, Vincente.
Zítra, dobře. Tak jo, domluveno.
Tino.
Běž domů.
Ty taky, Mikey.
Tino.
Poručíku Nokesi. Pozdravujte ode mě manželku.
A zuby.
Haló, tady Andersonovi.
- Po zaznění tónu zanechte vzkaz. - Píp.
- Nezapomeňte nechat číslo. - A nezapomeňte nechat číslo!
Paráda!
Vincente, prošla jsem celou West Side. Nikde ani stopy.
Budu spát u Rhondy. Nakrm kočku, jo?
LUX 30/4/85
Sebastiane.
- Cassie? - Mlč.
POMOC
Joe, znáš moji ženu Kim?
Furt jenom žvaní a žvaní.
Ale vůbec ji nezajímá, co si myslím já.
Říkám ti, kdyby to děcko porodila hned zítra,
vůbec bych se nezlobil, protože v jednom kuse
mluví o děcku, který se ještě ani nenarodilo.
A jaký z toho plyne poučení?
Nešukat.
Chceš ještě chodníčkovou?
Buď tak hodnej. Dík.
Nokes dneska nechtěl jít?
Ne.
Je nějakej nasranej.
Že prej moc žvaním.
Víš, občas...
je těžký se s tím vyrovnat.
U mravnostního to není lehký.
Zdravíčko.
- Na zdraví. - Na tvoje.
No nic.
Už mám dost. Končím.
Zasraný hodinky.
Dobrý?
Jo. V pohodě.
Drž mi palce.
LUX 30/4 NOKES / KENNEDY
- Kdo je Osmička? - Tebe zajímá Osmička?
- Drž hubu. - Drsňáku?
Drž hubu, Cale.
Vzadu mám skoro 10letej bourbon. Nový zboží.
- Možná později. - Nevíš, o co přicházíš.
Kdyby cokoliv, stačí říct.
Vzadu mám skoro 10letej bourbon. Nový zboží.
Možná později.
- Nevíš, o co přicházíš. - Kdyby cokoliv...
Dva burgery, dvoje hranolky.
- Hej, kluku, máš hlad? - Jo.
Vítej zpátky, Gatore.
- Hej, kluku, máš hlad? - Jo.
Prober se.
Vstávej.
Ty ubohej sráči.
Jseš snad hluchej? Obleč se.
Copak ti nikdo neřekl,
že opravdový strašidla se neschovávají pod postelí?
„Buď svůj! Hraj fér! Buď king!“
Bla, bla, bla.
Vzpamatuj se, pitomče.
Jdeme najít tvýho kluka, sakra.
Překlad titulků: Michal Herman