ЕРІК
Минуло 48 годин, відколи Едґара Андерсона востаннє бачили
близько 8:00 ранку по дорозі до школи.
Ми закликаємо відгукнутися кожного, хто володіє бодай якоюсь інформацією.
Допоможіть повернути хлопчика додому.
А зараз я хотів би передати слово батькам Едґара.
Едґаре, якщо ти це бачиш...
Пробач мені, малий.
Просто повертайся додому.
Доведи шановним представникам преси, що ти не мертвий.
ЗА 48 ГОДИН ДО ТОГО
Отже, сьогодні всі ми зрозуміли,
що на душі іноді «гірчиця»!
Правда ж, офіцере Чарлі?
А то, Баґ.
І дуже важливо не «кориця» долі.
Непогано.
З днем народження, пане Хосе.
І, знаєте, навіть якби ви не були нашим другом,
ми б нікому не дали вас по-«м'яти»!
Ой же ж, друзяки.
Справжній день народження з перчинкою.
Як ми завжди кажемо?
Будь чемним! Будь добрим!
Будь сміливим! Будь іншим!
Осяє сонце небес блакить
І спів пташок вже скоро зазвучить
Всім привіт! В тебе теж купа справ?
Ну ж бо, руку дай! Час гри настав!
До пригод рушай, такий маршрут!
- Баґ! - Маш!
- Паркер! - Пеґґі!
Всі тут!
Твори! Вражай! Вивчай! Будь справжнім!
Часу не гай, світ відкривай! Пізнавай!
Хай щодня буде сонце!
Буде день!
Буде сонце!
Буде день!
Буде сонце!
Буде день!
Буде сонце!
Ось так!
Так!
КОСТЕЛЛО 1985 ПРАЦЮЮ В МЕРІЇ НА ВАС
Завтра Баґ і Маш виконуватимуть номер з бітбоксом,
а потім одразу перейдемо до чарівної зустрічі.
Он як. Серйозно? Бітбокс?
Треба підняти рейтинги. Розширити аудиторію.
Десять років, Ленні. Ми десять років чудово справлялися.
Ні. Кількість глядачів падає останні 12 місяців.
Там будуть шишки з PLN і люди з мерії.
Я обіцяв Джеррі, що ми покажемо клас. «Буде Сонце»!
Клята установа!
Ніхто не застрахований від скасування.
Ясно? Треба гнучкість.
Маємо розширити світ «Буде Сонце».
А оскільки наші великі уми в пошуках нової ляльки,
вони явно проявлять сміливість.
Ця так звана сміливість,
як на мене, повна хрінь, якою вони поховають наше шоу.
Наше шоу, заради якого ми гаруємо.
А їм тепер подавай бітбокс і сленг?
Що далі?
Заллють слаймом візочок з хотдогами пана Хосе?
То була лиш ідея.
Це не Баґ і Маш. Це не «Буде сонце».
Нам треба нова лялька, Вінсенте.
Щоб подолати прірву
між дошкільнятами та школярами.
Ось де справжні крутелики.
Відколи це в нас шоу для крутеликів?
Вінсенте, ти майстер у своїй справі.
Та скажи, тебе ніколи не діагностували?
Дякую, лікарко Вероніко, за ваш неоціненний внесок.
- Чао, товариші! - Розважся з жевжиком в сумочці.
В курсі, що то не справжній хлопчик?
Ось де він.
- Ось. Закрийся! - Він справжній! «Я справжній хлопчик»!
У мене матч з ракетболу.
- Мушу... - Звісно. Не забудь розігрітися.
- В мене теж. - Та невже?
- Вечеряю з мамою. - Вітання їй.
Розклад затвердимо завтра.
Закінчив?
Ще чого? Нащо ти це робиш?
Навіщо питаєш? Ти наче сказився.
Хочеш клаптик?
Для Еріка?
Дякую, Елліс.
Без проблем.
Шоу треба освіжити.
Ми покажемо їм нашу найкращу гру,
та, прошу, будь відкритий для їхніх ідей.
Не підведи мене.
Засранцю.
Привіт, Ленні.
До зустрічі, малий.
Давай, збирайся.
Бувай, Ґреґ.
Добраніч, містере Андерсон, Едґаре.
Гей, Едґаре.
Ну ж бо, жвавіше.
Тату, у мене є ідея для нової ляльки для твого шоу.
Отже, у нього сині зигзаги на спині.
Як у мене на куртці.
Хвіст мотиляє, як у Тріксі, коли він сердиться.
А звати його Ерік.
Бачиш?
Пані та панове, розумію, у вас був важкий день,
та прошу вас, пожертвуйте на благодійність.
Чотирнадцять років служби в армії США. Два «Пурпурові серця».
Агов.
- Дякую за службу, друже. - Дякую, пане.
Пані та панове...
звичайний колишній солдат...
«Агов, Едґаре.
Едґаре.
Я щойно з'їв цілу коробку пончиків.
Вони лежали на столі мого боса.
Коли прокинуся, мама мене приб'є».
Тату. Мій комікс. Ти обіцяв.
Я ЛЮБЛЮ НЬЮ-ЙОРК
І «Динаміт» для хлопця.
Привіт, малий.
Не проблема.
«ЛЮКС»
Це все?
- Так. - Гаразд.
- Гей, ти! - Що?
Ти взяв пляшку?
- Ніфіга я не брав! - Я викличу копів!
- Пішов ти. - Сам пішов!
Ні, ти!
Як справи, малий?
Агов. Давай наввипередки додому.
Ну ж бо.
Вперед! Давай!
Ну ж бо.
Ну ж бо, Едґаре. Знов ти як черепаха.
Привіт, Джордже.
О, «Динаміт». Лишиш мені кросворд, Едґаре?
Лишу.
Батареї знову барахлять.
Дякую, Джордже, як завжди.
От блін!
Пішов ти, козел!
Знову цей старий! Блін!
Мамцю потім цим ротом цілуєш?
Привіт.
- Як пройшов день? - Добре.
Майже все перевірила.
- Сонечко. - Привіт.
Як твій день? Ходи сюди.
Не задуши хлопця.
Не слухай тата. Він просто старий буркотун.
Великий, старий і буркотун.
Може, тому що тижнями не злягавсь.
Уже час для винця? Дякую.
Що там вже наш любий татко вигадав?
Закриває притулок на 34-й вулиці.
Щоб побудувати ще більше квартир.
Що буде з людьми? Куди їм подітися?
Точно не в пентхауси на Верхньому Іст-Сайді.
Уяви лише...
...вб'ю Ленні,
якщо доведеться знову слухати його промови про Джеррі
і сміливі ідеї каналу.
«Ти розумієш, хто додав банан у "Банана-Сплітс", Вінсенте».
«ЗАППЕР СМІЄТЬСЯ»
«О, поясни, бо це саме те, що нам потрібно в цьому шоу, більше бананів».
У хлопа штир у сраці, бо рейтинги впали на 3%.
Якого біса?
«Пішов ти».
«Дякую за службу, друже».
Створення магії не означає, що треба разом з водою виливати дитя.
Чи є щось постійніше за зміни, ага?
«Усі хочуть змінити світ,
але ніхто не хоче змінитися сам».
Едґаре!
Толстой.
Молодчина!
Цей хлопець — геній.
Однак проблема творіння магії у тому,
що митця, Едґаре, не можна оцінити
якимись рейтингами й тестовими показами.
Їм треба лише нова лялька, а не «Війна і мир».
Розкажи мамі, над чим працюєш. Він має ідею для нової ляльки.
Едґаре, піди вмийся.
- А раптом це те, що треба? Задвигай. - Вінсенте.
Що? Йому це піде на користь.
То що там? Великий синій здоровань?
Ерік. І він не весь синій.
Лише на спині і трохи на підборідді.
Наскільки він високий?
Трохи вищий за тебе і з шерстю на обличчі.
Шерсть у нього усюди, аж до ніг.
До ніг? То що, він і ходити може?
Можливо.
- Так. А ще в нього роги. - Дивись на мене.
Тримай контакт. Ти ж маєш його продати.
Але не зовсім роги.
То роги чи ні? Треба говорити конкретно.
Хочеш, щоб він втрапив на ТБ — зацікав мене.
А ще він...
В нього різні...
Ти втратив свій шанс.
- Наступний! - Вінсенте, годі!
Що?
Ну ж бо, сонечко. Ходімо вмиємось.
Вибачай, Едґаре.
- Прямо зараз це робитимемо? - А коли ще?
- Тебе ніколи нема. Всю ніч десь вештаєшся! - Починається!
- Бідолашна покинута Кассандра. - Не називай мене так. Я це ненавиджу.
Троянда пахне трояндою, дідько.
Іди на хер!
- А коли вже мій хер зайде куди треба? - Сам із ним розберися.
Пробував. Та самому якось самотньо. Може допоможеш?
Знаєш що? Твоє бажання знищити мене, знищити своїх колег,
знищити нашу дитину — в цьому весь ти.
В цьому весь довбаний ти!
То ось нащо тобі психіатр потрібен?
- Пішов ти! - Сама йди!
- Пішов ти! - Дідько!
Сама пішла!
Ти почистив зуби, сонце?
Добре. Поцілуєш мене?
Він мене їсть!
Що поробиш?
Перевірити під ліжком?
Жодних монстрів. Чисто.
Гаразд.
Це він? Можна подивитися?
У тебе татів дар.
Мені подобається.
Солодких снів, сонце.
- Люблю тебе. - А я тебе, мамо.
Хочеш солодких грінок, малий?
Лише пластівцями не наїсися.
ЗНИКЛА ДИТИНА МАРЛОН РОШЕЛЛЬ
Сьогодні зі мною не говоритимеш? Ясно.
«Відчепися від хлопця. Він злиться».
«Чому?»
«Бо в нього тато козел».
Недостатньо низький. В нього голос нижчий.
Нижчий? Гаразд.
Типу... наскільки нижчий?
Настільки? Достатньо басовитий? Отак?
Оце я розумію. Як у Лі Марвіна?
Давай, малий. З'їж трохи грінок, а?
Навіть заради свого старого?
Проведеш його до школи?
Чув, малий? Мама вважає, що тебе треба провести.
Припини.
Що? Малий в захваті.
Гаразд, сонце.
Не забудь сьогодні з'їсти банан.
Люблю тебе.
Кессі? Кессі, зачекай.
Годі вже голосів,
бо почну хвилюватися, що знову дах їде.
- Треба поговорити. - Не можу. Спізнююся на урок.
Годі тобі, ти завжди кажеш, що спізнюєшся на урок.
«ЯБЛУЧНИЙ СПЛЕСК»
Я хочу тобі вірити...
Давай трошки відпочинемо.
- Ти і я. З'їздимо кудись. - Коли?
Скоро, гаразд? Обіцяю. Бо я просто... Я хочу...
- Обіцяю. - Це я вже чула.
Едґаре. Відведи його. Тато тебе проведе.
Він майже в 5-му класі. Тут недалеко.
Відведи його.
Привіт, Едґаре. Що там кросворд?
Побачимось у підвалі?
ПОЛІЦІЯ НЬЮ-ЙОРКА 27-Й ВІДДІЛОК
Доброго ранку.
Привіт.
Отже.
Дякую.
Хто ця щасливиця?
- Я... - Твій лосьйон після гоління.
Cool Water чи Calvin Klein?
А... Та я після тренування першим-ліпшим користуюсь.
Добре пахне.
Дякую.
Розшук зниклих осіб.
Зачекайте. Майкі.
Ледрой.
«БУДЕ СОНЦЕ» PLN
Вінсенте.
Кессі дзвонила.
Передзвониш? Наче щось термінове.
Хвилина до ефіру.
- Отже, Вінсенте. - Джеррі.
Знаю. Без викрутасів.
У першому ряду купа шишок з PLN.
Тут Річард Костелло з дітьми.
Колись без нього в місті й знімати не можна було.
Обличчя мерії! Стережися, Ед Коч.
Посміхаємося. Без викрутасів. Просто будьте собою.
Дякуємо, Джеррі.
Ну що, засранці, готові?
Гей, у тебе кров.
Ага. Ведмідь напав.
Запис!
П’ять, чотири, три, два, один.
Осяє сонце небес блакить
І спів пташок вже скоро зазвучить
Баґ, Маш, чому такі сумні?
Сьогодні всім не до гри, офіцере Чарлі.
Ага. Нам нічим зайнятися.
Сьогодні нудний день!
Не буває нудних днів. Лише нудні люди.
Знаєш що, Маш? Я знаю одну гру.
У неї грають усі крутелики. Знаєш, як от цей бумбокс.
Ой.
Ну, не зважайте.
Гра називається «Знайди купу сміття!»
Баґ, ти же знаєш: що одному сміття — іншому скарб.
Це так у мерії кажуть, офіцере Чарлі?
Бо мені здається, що в Нью-Йорку зростає
лише рівень злочинності.
- Стоп! - Гаразд, досить.
- Переходимо до чарівної зустрічі. - Дідько!
- Козел ти, Вінсенте. - Ну ж бо! Давайте!
Боже!
Агов, Пеґґі!
Привіт, Паркере. Що таке?
- Я дещо загубив. - Що ти загубив?
Я загубив хвіст.
Розумієш, коли я йду сюди, він тут.
Але коли йду сюди, він зникає.
Тому я клею оголошення.
Оголошення?
Розшукується:
загублений хвіст.
Хай щастить із хвостом.
- Ага. - Стоп. Давайте далі.
Буде Сонце!
Гаразд. Дякую.
Дуже вам дякую. Приходьте ще, гаразд?
- Ще раз: подзвони Кессі. - Гаразд.
- Щойно зможеш. - Вінсенте.
Ходи сюди.
Дідько.
- Вам сподобалося? - Так!
Чудово. Ну ж бо. На раз, два, три.
Буде Сонце!
Гаразд. Шануйтеся.
Вінсенте, ходи привітайся.
Боже милостивий.
Річард Костелло.
- Річард — справжній фанат. - Ага.
ПОДЗВОНИ ДРУЖИНІ ПОДЗВОНИ КЕССІ
Хороше шоу.
Прагнемо бути собою. Мусимо подолати прірву.
- Дякую, що не забули про мерію. - В нашому шоу лише актуальні теми.
Ми це виріжемо.
Ми вдячні мерії за те, як ви вичищаєте наше чудове місто.
А чого ж тоді в мене сміття лише раз на місяць вивозять?
Жартівник. Ніколи не знаєш, коли він жартує.
Не жартую.
Така ціна геніальності.
- Гаразд. - Підемо?
- Був радий знайомству. - Ага.
Джеррі, я тебе наздожену.
- Ну ж бо. Теж мені шишки. - Ці шишки нам платять.
- Як скажеш. Годі тобі, Ленні. - Знайшов час знову дуріти.
«Обов'язково завжди бути таким засранцем, бро?»
«Не знаю. Такий вже я вродився».
Дідько.
Візьми себе в руки.
Я вперше про це чую.
Хлопчик, дев'ять років. Знаєте його?
- Авжеж. - Тут поруч живе.
Ага.
Привіт.
Слава богу. А я дзвоню й дзвоню.
- Едґар не дійшов до школи. - Що?
- Едґар сьогодні не дійшов до школи! - Що?
Вже всіх обдзвонила.
Я всюди шукала.
- Едґаре! - Його тут нема! Тут копи.
Вони хотіли з тобою поговорити.
Хто художник?
Моїх рук справа. Я ляльковод. Творець шоу «Буде Сонце».
Клас.
Ви малюєте?
- Та де там. Ще писати гарно не навчився. - А ви не мали б шукати нашого сина?
Зараз усі патрульні ходять по сусідах.
Ми розіслали дані Едґара по всіх лікарнях.
Та важлива кожна деталь.
Тож я хотів би почути вашу історію.
Так, звісно.
Андерсон?
Той, що нерухомістю торгує? Хто ікла домалював?
Я. Він мій батько.
Ваша дружина сказала, Едґар вийшов з квартири о 8 ранку.
- Так. До школи. - Пам'ятаєте, у що він був одягнений?
На ньому була червона куртка.
Футболка «Буде Сонце».
І...
джинси з кросівками.
Джинси. Кросівки.
Маєте свіже фото?
Так, у тебе за спиною.
Свіже.
- Ось. - Можна його розповсюдити?
Іноді ми робимо листівки.
Так.
Ти вже одну запалила.
Школа за кілька кварталів звідси, так?
Так, треба пройти повз «Люкс».
Нічний клуб.
Тоді повернути праворуч, потім ліворуч.
Це школа Святої...
- Едіт. - ...Едіт.
Дякую. Школа св. Едіт.
Часто дозволяєте йому самому ходити?
Це вперше.
Діти хочуть бігти, перш ніж ходити навчаться.
Ходити, перш ніж навчаться повзати.
Тоді ви його бачили востаннє?
Так.
Я питав вашого чоловіка.
Так.
Гаразд.
Розпитаю решту сусідів, розповсюджу фото.
Це що, преса надворі?
Вони ловлять наш радіосигнал.
Це може допомогти з поширенням, але поки нічого не кажіть.
Можливо, варто було б записувати дзвінки.
Привіт, це родина Андерсонів.
- Лишіть повідомлення після сигналу. - Після сигналу!
- Не забудьте залишити номер. - І не забудьте лишити номер!
Саме так!
Кессі, це мама. Візьми слухавку.
Поліція вже у вас? Вони вже його знайшли?
- Привіт, мамо. - Що там?
- Вони вже знайшли Едґара? - Ні.
Ні, мамо. Залишайся з татом, гаразд?
Будь ласка, не плач, добре? Я подзвоню пізніше, добре?
- Пане Джордж Ловетт? - Так, сер.
- Детектив Майкл Ледрой. - Гаразд.
Хотів розпитати про Андерсонів зверху.
Ох. Чим можу допомогти?
Отже.
Зранку нічого незвичайного не трапилося?
Лише сміттєвози нарешті сміття забрали.
У вас є онуки?
Ні, я лише лагоджу речі.
На триколісному велосипеді дівчинки зламався ланцюг.
Вони живуть під Андерсонами.
Він був хорошим хлопцем.
Був?
Це просто вислів такий.
Вам ще щось треба, сер?
- На сьогодні — ні. - Гаразд.
- Щасти. - Гаразд.
Так. Мені треба відео з камер від квартири Андерсонів до «Люкса»,
повз баскетбольні майданчики і до школи св. Едіт.
Позначте всі двері, в які стукали, кожне місце, яке обшукали.
Досьє на нещодавно звільнених, судимих,
з інтересом до дітей.
Підніміть усе на педофілів.
Про нічний клуб «Люкс», особливо про власника Александра Гейтора.
До справи.
- Мені поговорити з Гейтором? - Ні, залиш «Люкс» мені.
Гаразд. Так.
У такому вбранні сюди не можна. Це ж «Люкс».
Привіт, красунчику. З поверненням.
«ЛЮКС»
Можна спрайт?
Дай пиво. З нього гроші не бери.
- Від клубу. - Ні, Гейторе. Я на чергуванні.
Як і завжди, Майкі.
Я, типу, відчуваю з тобою зв'язок.
Джентльмени, Ті-Джей про вас дбає?
- Привіт, Гейторе. - Готто, без викрутасів.
- Ага. - Добре.
Розважтеся. Ті-Джею, сьогодні без викрутасів, гаразд?
А то, Гейторе.
Маю майже десятирічний бурбон. Заходь.
- А ти коли вернувся? Привіт. - Може, пізніше.
Ти не знаєш, що втрачаєш.
Дивись, щоб у вас було все, що треба.
Подбай про хлопців біля бару.
- Дідько! - Два бургери! Дві картоплі!
Гей, малий, ти голодний?
- З поверненням, Гейторе. - Дякую.
Лише для VIP.
Дідько.
Привіт.
- Нариваєшся, Ті-Джею. - Я не хочу сьогодні проблем.
- Гаразд! - Що? Довбаний ти виродок.
- Лайно ти собаче! - Віддавай, що є, бляха.
- Спокійно, Кеннеді. Охолонь. - Двічі не повторюватиму.
Я тобі яйця відріжу! Що тут у тебе?
Ай, молодець.
- А з тобою що? - Охолонь. Чорт.
- Усе гаразд, Нокс? - Так. Спокійно, бляха.
- Ага. Охолонь, козел. - Дідько.
- Хочеш закінчити, як Восьмий? - Заспокойся, кажу.
Закрийся про Восьмого.
Пішов ти.
Довбаний гомик.
Забирайся, бо ще СНІДом заразиш, шмат лайна!
Поліція.
- Відчепися. - Вас заарештовано.
- Ні! Усе гаразд. Усе добре. - Відвали!
- Ага. - Якого біса?
Ми з поліції моралі, козел.
Вибачаюся.
Давай. Ходімо звідси.
- Хто такий 8? - Хочеш про нього поговорити?
- Закрийся. - Крутий?
Закрийся.
Усе, забираймося звідси. Давай.
Кеннеді, чорт забирай.
Це була важка ніч. Радій, що ми сьогодні добрі.
ЛЮКС 30/04/85
Привіт.
Не їв?
Може, просто покінчиш з усім цим і доб'єш мене?
Ось.
Ковтай.
Ще кілька і все.
- Швидко і безболісно. - Я тебе не слухатиму, старигане.
Щось ти пізно. Нова справа?
Ще одна зникла дитина. Не хочу про це говорити.
- Привіт. - Привіт.
Ходи до мене.
Ну ж бо.
Сам знаєш, що хочеш.
Пахнеш, як у старі добрі часи.
...всі шукають шляхи вирішення цієї дедалі актуальнішої проблеми.
Минуло 24 години, відколи дев'ятирічного Едґара Андерсона,
сина автора шоу «Буде Сонце» Вінсента Андерсона
і онука відомого забудовника
і філантропа Роберта Андерсона востаннє бачили, коли він ішов до школи.
Лишається питання: наскільки безпечними є наші вулиці...
- Ти куди? - Я не можу просто тут сидіти.
Що?
- А як копи подзвонять? - Мені треба себе зайняти.
Хоч матері своїй передзвони. Вона постійно повідомлення лишає.
ЕДҐАР
Ти мав провести його до школи.
Ти мав провести.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА СВ. ЕДІТ
«Мав його провести. Ти мав провести його до школи».
Нельсон із самого ранку по телефону волав.
Малий із сім'ї Андерсонів?
Там преса казиться, Ледрою. Дай мені хоч щось, щоб босу сказати.
Є два свідки біля Браянт-парку.
Дегенерати від 42-ї вулиці до самої школи.
Всіх перевірили. Нічого. Малий мав пройти повз «Люкс»...
Якого біса ти знову робиш у «Люксі»?
Певно, вчетверте за місяць?
І якого напав на Кеннеді з Ноксом?
Вони клуб трусили. Я виконую свою роботу.
Твоя робота — шукати зниклих.
Ти собі лише гірше робиш. Нехай бюро ВС розбирається.
Внутрішні справи, а як же.
Будеш шастати в «Люкс» — наживеш проблем.
- Гейтор має знати, що не може й далі... - Гейтор своє відсидів.
Кілька місяців як вийшов, а вже знову керує «Люксом»?
А тепер неподалік зникла дитина.
Він своє відсидів, Ледрой. Шість років за торгівлю наркотиками.
А все те лайно, що він коїв у «Сьєррі»?
Вік тих хлопців, під його патронажем, не...
Тобі від цього не млосно?
Ті хлопці були шахраями.
Ти недарма перейшов у відділ зниклих безвісти з поліції моралі, Майкі.
Комусь може здатися, що ти не витримав. А «Сьєрру» ми закрили.
Я хочу, щоб Гейтор знав, що ми за ним стежимо.
В «Люксі» тобі варто б стежити хіба за власною дупою.
Що б ти там не мав проти Гейтора — забий. Зосередься на малому Андерсоні.
Нічим зайнятися ввечері? Сходи в кіно. Знайди собі хобі.
Сходи на довбане побачення.
Лоренца мене дістає, щоб я притягнув тебе на вечерю.
Майкі, тебе питає тип з «Гудзон Санітейшн».
- Дякую. - Гей, Тіно. Ти в п'ятницю вільна?
Як завжди.
Вечеря.
Я серйозно. Це ще не найгірший варіант.
Що тут у нас?
Давай. Ходімо.
- Ось так. Майже прийшли. - Гаразд. Я в порядку.
Вирішив завести його через чорний хід.
- Дякую, Джордже. - Там купа преси.
Дякую, Джордже.
- Дуже вам дякую. - Гаразд.
Дзвонили з поліції. Вони щось знайшли. Протверезій, нахрін.
ДОКАЗИ
БУДЕ СОНЦЕ
Її приніс чоловік, що працює в «Гудзон Санітейшн».
Криміналісти перевіряють групу крові, та може ви впізнаєте футболку?
Така є, певно, у кожної дитини, починаючи з третього класу.
Це Едґарова. «Д» і «Е» вицвіли.
- Ти не можеш бути певна. - Це Едґарова.
Наразі ми не виключаємо жодної можливості.
У вас є підозрюваний?
Так, у нас є підозрювані, яких ми перевіряємо.
Гадаєте, він мертвий?
Розумію, що це складно,
та поки не варто робити висновки.
Ми не втрачаємо надію.
Ти йдеш?
Хтось має бути вдома, якщо хтось подзвонить, чи він повернеться.
Він чув нашу сварку. Чув, що ми одне одному казали.
Усі сваряться. А якби й чув, просто отака в нас сім'я.
Ти мене не чуєш.
Кессі, облиш. Це лише...
Мені потрібна передишка.
Від чого?
Від тебе.
Мені потрібна передишка від тебе.
Господи. Кессі, годі тобі.
Я маю його знайти, Вінсенте.
ЕРІК
Завтра, гаразд. Так, завтра.
Тіно.
Іди додому.
Ти теж, Майкі.
Тіно.
Лейтенанте Нокс. Переказуй вітання дружині.
У тебе є зуби.
Привіт, це родина Андерсонів.
- Лишіть повідомлення після сигналу. - Після сигналу!
- Не забудьте залишити номер. - І не забудьте лишити номер!
Саме так!
Вінсенте, я обійшла весь Вест-Сайд. Жодних слідів.
Переночую в Ронди. Нагодуй кота, гаразд?
ЛЮКС 30/04/85
Себастьяне.
- Кессі? - Мовчи.
ПИТАННЯ ДО КРОСВОРДА «ПОМАГАТИ»
Джо, знаєш мою дружину Кім?
Вона тільки й робить, що тявкає.
Їй плювати, що там у мене на думці, розумієш?
Я тобі кажу, якщо вона вже нарешті завтра народить,
я зітхну з полегшенням, бо вона лише
і говорить про довбане дитя, яке ще не народилося.
Так от, мораль... цієї історії така...
тримай багатство в штанях.
Ще одненьку на коня?
Так, будь ласка. Дякую.
Що, Кеннеді, сьогодні без Нокса?
Ага.
Він, типу, сердиться.
Каже, я забагато патякаю...
Знаєш, інколи...
важко все в собі тримати.
В поліції моралі несолодко.
- Будьмо. - Будьмо.
Боже благослови.
Ну, гаразд.
Все. Я пішов.
Довбаний годинник.
Все гаразд?
Так. Усе гаразд.
Побажай мені удачі.
ЛЮКС 30/04 НОКС/КЕННЕДІ
-Хто такий 8? - Хочеш про нього поговорити?
-Закрийся. - Крутий?
Закрийся, Кел.
Маю майже десятирічний бурбон. Заходь.
- Може, пізніше. - Ти не знаєш, що втрачаєш.
Дивись, щоб у вас було все, що треба.
Маю майже десятирічний бурбон.
Може, пізніше.
- Ти не знаєш, що втрачаєш. - Дивись, щоб у вас...
Два бургери! Дві картоплі!
- Гей, малий, ти голодний? - Ага.
З поверненням, Гейторе.
- Гей, малий, ти голодний? - Ага.
Підйом.
Жалюгідний ти засранцю.
Ти що, глухий? Одягайся.
Тобі ніхто не казав? Справжні монстри живуть не під ліжком.
«Будь чемним. Будь добрим».
Будь бла-бла-бла.
Візьми себе в руки, засранцю.
Ходімо знайдемо твою довбану дитину.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко