‫עם ביקורת גוברת על החקירה,‬
‫משפחתו הילד הנעדר‬ ‫הציעה פרס בסך 25,000 דולר‬
‫בתקווה שזה יוביל למידע חדש.‬
‫עם כל יום שעובר,‬
‫עולות עוד שאלות.‬
‫איפה אדגר אנדרסון?‬
‫איך הוא נעלם?‬
‫ומי יודע משהו שיוכל להוביל לחזרתו?‬
‫היום ב-11:23,‬
‫מרשי, מר ג'ורג' למברט לאבט,‬ ‫שוחרר ללא אישומים‬
‫בקשר להיעלמות של אדגר אנדרסון בן התשע.‬
‫בביתו של מר לאבט נערך חיפוש ללא צו,‬
‫והוא נעצר למשך 24 שעות‬ ‫ללא אימות של האליבי שלו‬
‫ובלי כל ראיה סבירה.‬
‫רב-ניצב נלסון המשיך במסע הרדיפה שלו‬
‫נגד השחורים וקהילות המיעוטים בעיר הזאת,‬
‫ובנוסף, הוא ומשטרת ניו יורק‬ ‫של הפקד קריפ בזבזו זמן קריטי‬
‫בעת שנער נוסף נעדר ברחובותינו.‬
‫לאחר שחרורו של מר לאבט,‬
‫משטרת ניו יורק פונה שוב לכל מי שיש לו מידע‬
‫בנוגע לאדגר אנדרסון, ליצור איתה קשר.‬
‫- אריק -‬
‫יש לך פחות מ-24 שעות עד ההגשה, חבר.‬
‫אל תתבטל.‬
‫אדגר ישתגע כשהוא יראה אותי.‬
‫אני צריך לשים את השיניים.‬ ‫הוא ייראה טוב יותר עם השיניים.‬
‫אל תפספס את המסיבה של ג'רי.‬
‫בסדר.‬
‫ילד לא נעלם סתם ככה.‬
‫ילד לא מתפוגג סתם כך.‬
‫הכסף הזה יעזור.‬
‫- פרס 25,000 דולר -‬
‫זה הופיע בחדשות הבוקר.‬
‫אני שמחה שהחלטת להתעשת, קסנדרה.‬
‫בטח היה צריך לשכנע את וינסנט.‬
‫הם שחררו את האיש ההוא.‬ ‫בטח יש להם חשוד אחר.‬
‫איך וינסנט מחזיק מעמד?‬
‫אני לא יודעת. היא לא חזר הביתה אמש.‬
‫הוא מסתיר ממני משהו.‬
‫תתקשרי לד"ר מייסון.‬
‫קצת מאוחר לזה.‬
‫הוא יורד מהפסים שוב.‬
‫הבן שלי איננו ולא מוצאים אותו,‬ ‫ואת עדיין מחרטטת את אותן השטויות.‬
‫ראיתי את זה בעבר. ככה זה מתחיל.‬
‫לא הייתי צריכה לבוא.‬ ‫אני צריכה לדבר עם וינסנט.‬
‫לווינסנט אכפת רק מעצמו.‬
‫כמו תמיד.‬
‫- 25 שנה לפי-אל-אן -‬
‫ברוכים הבאים, כולם. נהדר שכולכם כאן.‬
‫עשרים וחמש שנה אנחנו מפיקים‬ ‫כמה מהתוכניות הכי טובות בטלוויזיה.‬
‫עדיין שואלים אותי אותה שאלה.‬ ‫-שלום.‬
‫למה אנחנו עושים מה שאנחנו עושים?‬
‫זו תשובתי.‬
‫אנחנו מתווכי הקסם,‬
‫שומרי הסיפור,‬
‫מלאים בתשוקה לעבודת המשחק,‬ ‫למה שאנחנו עושים.‬
‫אוקיי. מחר נציג את ההצעה?‬
‫כן. קיבלת את התסריט?‬
‫בובת יד או על מקל?‬ ‫-תחפושת גוף מלאה.‬
‫מסוכן ממש!‬
‫לני לא אוהב תחפושת גוף.‬ ‫-לני בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫באתי בשביל הפנסיה והחטיפים בחינם.‬
‫גם אני. לא אישאר הרבה.‬
‫אדוני.‬
‫אז ראיתי שהם שחררו את האיש.‬
‫אנחנו בצד שלך, ויני, אבל...‬
‫האלכוהול רק פוגע בך.‬
‫לא, הצלחת לבלבל אותי. דילן או קריסטל גייל?‬
‫אני מנסה להראות שאכפת לי, אוקיי? אלוהים!‬
‫היי.‬
‫טיק-טוק, טיק-טוק. חזרה לעבודה.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, וינסנט.‬
‫חבר המועצה קוסטלו.‬ ‫פעמיים בשבוע. ממש התמזל מזלי.‬
‫היי, זה נכון שהעירייה תורמת‬ ‫מאה אלף דולר לקרן הצדקה "סאנשיין"?‬
‫כדאי להשתיק את ג'רי. זו שיחת העיר.‬
‫זו מטרה נהדרת, ואירוע הצדקה שלך מתקרב.‬
‫שמחנו לעזור.‬
‫איך ארגון צדקה שעוזר לעניים‬ ‫הולך יד ביד עם התוכנית שלך‬
‫לסלק את דרי הרחוב מהעיר הזאת?‬ ‫זה פשוט מדהים.‬
‫אנחנו אוהבים לחשוב על זה‬ ‫כמחויבות לבריאות ולתברואה של ניו יורק.‬
‫וינסנט, הרשה לי להציג את גיסי,‬
‫ברונו די ברי?‬
‫ברונו די ברי, מלך הזבל?‬
‫"הדסון סניטציה"?‬ ‫ככה הרווחת את ההון שלך, נכון?‬
‫האירוניה נמשכת.‬
‫אני מצטער על הבן שלך.‬
‫אני יכול רק לדמיין מה עובר עליך.‬
‫יש להם כבר חשוד חדש?‬
‫ילדיי צופים בתוכנית שלך‬ ‫מאז שהיו בגובה הזה.‬
‫מאש הוא האהוב עליהם. ומה הם אומרים?‬
‫פאק.‬
‫תהיה טוב. תהיה נחמד. תהיה אמיץ.‬
‫תהיה מבריק.‬ ‫-שונה.‬
‫אומרים "תהיה שונה".‬
‫וינסנט, אני צריך שתבוא לתחנה לחקירה.‬
‫זה ייקח הרבה זמן?‬
‫זה תלוי.‬
‫אדגר?‬
‫אל תפיל את זה על הרצפה.‬
‫שים בשקית למז"פ.‬
‫גברת אנדרסון?‬
‫אני מצטער. חיכיתי שתגיעי.‬
‫אמרו שמר אנדרסון נעצר.‬ ‫-תסתלק.‬
‫היה להם צו.‬ ‫-תסתלק מהבית שלי!‬
‫תסתלק!‬ ‫-בסדר.‬
‫פאק!‬
‫תירגע.‬
‫זה מטורף!‬
‫תיסגר על הסיפור שלך.‬ ‫סדר את הברווזים שלך בתור.‬
‫זה בשורה. ברווזים בשורה.‬
‫זה אותו דבר. הם מבזבזים את זמנך כאן, חבר.‬
‫מבזבזים זמן... אנחנו מבזבזים זמן!‬
‫אתם מבזבזים זמן!‬
‫קדימה!‬
‫אפספס את הצגת הרעיון.‬
‫"העצים ירוקים..."‬ ‫-מבזבזים זמן...‬
‫"העצים ירוקים‬
‫"והשמיים כחולים...‬ ‫-"השמיים כחולים‬
‫"השמש זורחת...‬ ‫-"השמש זורחת‬
‫"והיא מחייכת אליך‬
‫"שלום, עולם, מה אתה עושה היום?‬
‫"שים את ידך בשלי‬ ‫קדימה, בוא נשחק!"‬
‫ארבע! תסתום את הפה!‬
‫פאק.‬
‫סליחה. באתי לראות את וינסנט אנדרסון.‬
‫סליחה.‬
‫- מקוף 27 -‬
‫את תתרגלי לזה.‬
‫זה הבן שלי.‬
‫- נעדר -‬
‫לא ידעתי איזו תמונה לבחור בשבילו.‬
‫הוא אהב כל כך את חולצת הכדורסל הזאת.‬
‫נראה לי שהוא מעולם לא הוריד אותה.‬
‫זה היה ממש מאבק להלביש אותו במעיל.‬
‫יש בכך נחמה. לפחות הוא לבש‬ ‫את מה שהוא רצה ביום שבו הוא מת.‬
‫"מת"?‬
‫זה הבן שלך?‬
‫ראיתי אותו בחדשות. ילד נאה.‬
‫תודה.‬ ‫-ולבן. זה יעזור לכם.‬
‫אנשים לא ישכחו ילד שנראה כמו שלהם.‬
‫ויש לכם פרס.‬
‫אני נאלצתי להילחם‬ ‫כדי לפרסם משהו לגבי הבן שלי בתקשורת.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫שתינו יושבות כאן ומתאבלות על בנינו.‬
‫אני לא מתאבלת.‬
‫אני פשוט כבר לא יודעת במי לבטוח.‬
‫תסלחי לי. היה נעים להכיר.‬
‫- נעדר, ילד אבוד, מרלון רושל -‬
‫- יחידת בילוש -‬
‫אתה בסדר, וינסנט?‬
‫כן, אני בסדר. תודה, מייקל.‬
‫אני רוצה להראות לך צילומים‬ ‫מטלוויזיה במעגל סגור מהיום שאדגר נעלם.‬
‫לפי ההצהרה שלך, וינסנט,‬
‫הפעם האחרונה שראית את אדגר‬ ‫הייתה בדירה שלכם, כשהוא עזב.‬
‫זה אדגר, יוצא מבניין הדירות שלכם.‬
‫הוא חולף על פני מר לאבט.‬
‫ואז, קצת פחות מדקה לאחר מכן,‬ ‫דמות שנייה יוצאת מהבניין.‬
‫אתה רוצה לשנות את ההצהרה שלך, מר אנדרסון?‬
‫"האמת, בדומה לזהב,‬ ‫היא דבר שלא ניתן להשיג על ידי גידולו,‬
‫"אלא על ידי ניקוי של כל דבר שאינו זהב."‬
‫טולסטוי.‬ ‫-אני יודע שזה טולסטוי המזוין.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר, וינסנט?‬ ‫-מה נסגר?‬
‫זה ייקח הרבה זמן? יש לי הרבה עבודה.‬
‫יש לי הצגת רעיון מחר.‬ ‫-אשתך התקשרה אמש.‬
‫היא אמרה שעקבת אחרי אדגר באותו יום.‬ ‫-כן.‬
‫למה לא סיפרת על כך‬ ‫כשתשאלתי אותך בפעם הראשונה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אשתך גם אמרה שרבתם בלילה לפני שאדגר נעלם.‬
‫על מה רבתם?‬ ‫-מרשי לא חייב לענות על כך.‬
‫אדגר שמע אתכם?‬
‫שוב, לא ברור לי...‬
‫אני מנסה לברר‬ ‫אם אדגר היה נסער באותו בוקר.‬
‫אולי.‬
‫כן. הוא שמע.‬
‫אז, אני רק מנסה להבין.‬
‫עקבת אחריו כי היית מודאג.‬
‫כן.‬
‫ברור לגמרי שאתה צועק עליו.‬
‫- 30.4.1985 -‬
‫קראתי לו,‬
‫אבל הוא לא שמע אותי.‬
‫התנועה נעשית מטורפת בשעה הזאת.‬
‫אז אתה ממשיך ללכת.‬ ‫-כן.‬
‫ומיד אחר כך, אתה יוצא מטווח הראייה.‬
‫- 8:09 בבוקר -‬
‫לעזאזל.‬
‫קאסי הצליחה לסבך אותך.‬
‫וינסנט!‬
‫היית אומר שאתה ואדגר קרובים?‬
‫קרוב יותר משהייתי לאבא שלי.‬ ‫מה איתך? אתה קרוב לשלך?‬
‫לא ממש. איש צבא.‬
‫גם אתה?‬
‫אל תנסה ליצור קשר עם הבחור. הוא רואה דרכך.‬
‫תשתוק.‬
‫תודה, טינה.‬
‫וינסנט, אני מצטערת.‬ ‫-שגברת אנדרסון תחכה במסדרון.‬
‫קאסי?‬
‫אנחנו חייבים לצאת מפה, וינסנט.‬ ‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫ממה נחתכת במצח?‬
‫אני ממש צריך לדבר עם קאסי.‬
‫אתה משתגע, חבר!‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫פישלת! עכשיו הוא יודע שאתה קוקו.‬
‫אני מייעץ למרשי להפסיק את התשאול.‬
‫אשאל שוב, ממה נחתכת בראש?‬
‫סוג הדם שלך זהה לדם שעל החולצה הזאת!‬
‫נפלתי, בסדר? נפלתי.‬
‫בחייך, חבר. לא טוב מספיק.‬ ‫-איך נפלת?‬
‫באמת יש לי הרבה עבודה. מחר יום גדול מאוד.‬
‫אז דבר איתי!‬
‫לעזאזל! אל תבריז לי עכשיו.‬
‫אתה יכול להפסיק?‬ ‫-וינסנט!‬
‫שתוק!‬
‫שתוק! אני בסדר!‬
‫אני בסדר.‬
‫רציתי לוודא שאנחנו בסדר. שאדגר ואני בסדר.‬
‫אז המשכתי ללכת.‬
‫קראתי לו שוב.‬
‫הוא פנה בקצה סמטה. עקבתי אחריו.‬
‫הושטתי אליו יד. נראה ש...‬
‫כן. תפסתי אותו בעורף.‬
‫הוא השתחרר ודחף אותי.‬
‫תפסתי אותו שוב.‬
‫משכתי אותו בקצה החולצ...‬
‫החולצה שלו.‬
‫ואז כנראה עשיתי את זה.‬
‫היה כל כך הרבה דם.‬
‫ואדגר היה...‬
‫אדגר פשוט עמד שם, הסתכל...‬
‫על החולצה הקרועה שלו, ואז...‬
‫הסתכל עליי כאילו הוא לא ידע מי אני.‬
‫ואז הוא הוריד את החולצה וזרק אותה עליי.‬
‫הרמתי אותה והצמדתי אותה למצח‬ ‫כי היה כל כך הרבה דם, ו...‬
‫הוא... הוא...‬
‫פשוט עמד שם בגופייה הלבנה הקטנה שלו,‬
‫ו... הוא לבש את המעיל שלו, ואמרתי לו,‬
‫"תסגור את הרוכסן. אתה תתקרר."‬
‫והוא הסתובב והלך.‬
‫אמרתי לעצמי...‬
‫ואז אמרתי לעצמי שהוא הלך לבית הספר,‬
‫ואני אלך לעבודה, ונדבר על זה בסוף היום.‬
‫וינסנט.‬
‫והחולצה?‬
‫זרקתי אותה מאחורי פח האשפה.‬
‫מאחוריו או בתוכו?‬
‫לא. מאחוריו. זרקתי אותה...‬
‫זרקתי אותה מאחוריו.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נעשה הפסקה.‬
‫אני רוצה להשאיר אותו ללילה. לתת לו להזיע.‬
‫זו החלטה שלך. התקשורת תשתגע מזה.‬
‫את צריכה ללכת הביתה. תחזרי מחר.‬
‫בבקשה. תן לי רק לדבר איתו.‬ ‫-לא הלילה.‬
‫בבקשה.‬
‫כמה דקות אחרי שבעלך‬ ‫יוצא מבניין הדירות שלכם,‬
‫גבר אחר נכנס.‬
‫וכעבור כמה שעות, הוא יוצא.‬
‫הוא איתך.‬
‫זה היה מישהו שאת סומכת עליו?‬ ‫מישהו שאת מכירה היטב?‬
‫הוא חבר.‬
‫לכי תישני קצת.‬
‫קאס?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הוא שם איפשהו. אני מבטיח.‬
‫כשמספר דרי הרחוב עולה מדי יום,‬
‫קנה המידה העצום של מגפת דרי הרחוב בעיר‬
‫גדל באופן בלתי נתפס.‬
‫דווח שמספר דרי הרחוב בתעלות הביוב‬ ‫ובמנהרות הרכבת שמתחת לרחובות‬
‫יכול לאכלס כפר גדול.‬
‫עד עכשיו, המצב היה...‬
‫תעמדי בשקט. אם את זזה זה יוצא עקום.‬
‫כשהבעיה מגיעה לנקודת משבר,‬ ‫סוף סוף, מוגשות תוכניות...‬
‫הנה זה.‬ ‫-לניקוי העיר.‬
‫זה משודר!‬ ‫-...פרויקט שאפתני‬
‫שמטרתו להעביר את דרי הרחוב‬ ‫למקום מגורים מתאים‬
‫צובר תאוצה בשבועות האחרונים.‬
‫חבר המועצה קוסטלו יראה בזה הצלחה מזהירה,‬
‫לאחר התמודדות עם פעילים מקומיים...‬ ‫-אני גאה מאוד.‬
‫אימא!‬
‫בסדר.‬
‫מה דעתך על זה, חבר?‬
‫אל תזוזי, בבקשה.‬
‫אני מצפה בקוצר רוח לעבוד איתך.‬
‫זו הפעם האחרונה, ברונו.‬
‫אני אוהבת את מה שהוא עושה.‬ ‫הגיע הזמן שינקו את הרחובות.‬
‫מי כאן חייב למי?‬
‫את התוכנית מגבה חברת "הדסון סניטציה",‬
‫שמוקדם יותר השנה‬ ‫זכתה בחוזה לניקוי התעלות של ניו יורק.‬
‫- הדסון סניטציה -‬
‫אוקיי.‬
‫אל תדאג. זה כאן.‬
‫הנה.‬
‫ססיל?‬
‫אני אסיע אותך הביתה.‬
‫טוב, הם בהחלט הפכו את כל הבית.‬
‫לא ייאמן שווינסנט שמר את זה.‬
‫- באג ומאש, יולי 1972 -‬
‫אתה חושב שווינסנט הרג את אדגר?‬
‫קאסי.‬
‫אם הוא היה בורח, הוא כבר היה חוזר.‬
‫אז משהו בטח קרה.‬
‫מחשבות נוראיות מסתובבות לי בראש.‬
‫אם הוא מת,‬ ‫לפחות אף אחד לא יכול לפגוע בו יותר.‬
‫אימא שלו מאשימה אותי.‬
‫היא אומרת שהוא יורד מהפסים שוב.‬
‫טוב, אימא שלו נותנת לו תרופות‬ ‫מאז שהוא היה בן תשע.‬
‫הוא משוגע,‬
‫אבל הוא תמיד היה משוגע.‬
‫לא מספיק כדי...‬
‫קאסי, אל תוותרי על...‬ ‫-פגשתי מישהו אחר.‬
‫אני לא יכולה לחיות איתו יותר.‬
‫אני לא אחיה איתו יותר אם אדגר איננו.‬
‫לא. הוא מכין את אריק בשביל אדגר.‬
‫אדגר יחזור הביתה.‬
‫והוא יראה את אריק, והכול יהיה בסדר.‬
‫זה בהחלט יהיה משהו.‬
‫הזמנתי את ג'רי‬
‫וחבורה שלמה של מנהלים מהרשת‬ ‫לשעה 14:00, מחר.‬
‫לעזאזל. שעה 14:00, היום.‬
‫בבקשה, אם וינסנט ישתחרר,‬ ‫תגידי לו שאני צריך אותו שם, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים אדירים. אני אוהב אותך.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫לכי לישון.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫היי.‬
‫מה הקטע עם בובות, לני?‬
‫הן יכולות לומר את הדברים שאנחנו לא יכולים.‬
‫- "פורסי בשר"‬ ‫חדש ומשופץ -‬
‫- חלקים, מכירות, שירות, מכונות פריסה -‬
‫ססיל.‬
‫הגענו.‬
‫ססיל.‬
‫אף אחד לא שכח את מרלון.‬
‫אף אחד גם לא טורח להזכיר אותו.‬
‫בחדשות מדברים רק על הילד הלבן החמוד.‬
‫זה שונה.‬
‫את יודעת שזה שונה.‬ ‫-ההבדל הוא שמרלון שחור. זה הכול.‬
‫שני ילדים נעדרים,‬ ‫ואתה לא מחבר ביניהם בכלל?‬
‫לא ויתרתי עליו.‬ ‫-אז אתה פשוט לא לוחץ מספיק חזק.‬
‫מישהו בטוח יודע משהו‬ ‫ברחובות האלה, במועדון הזה,‬
‫במגרשים האלה.‬
‫הבן שלי היה יפה מכדי להיעלם ככה סתם,‬
‫ואתה פשוט מוותר עליו?‬
‫מרלון היה עדין.‬
‫הוא היה טוב לב.‬
‫הוא אהב לרקוד.‬
‫הוא שווה שיחפשו אותו למרות שהוא שונה.‬
‫אני יודעת מי היה הבן שלי.‬
‫וגם אתה.‬
‫הוא היה יפהפה‬ ‫כמו הילד הקטן שאבוד שם עכשיו,‬
‫ואני רוצה אותו בבית.‬
‫אני רוצה אותו בבית בכל דרך שתמצא אותו.‬
‫אני רוצה...‬
‫אני רוצה להחזיק את בני.‬ ‫להחזיק אותו בזרועותיי.‬
‫אני רוצה להחזיק אותו...‬
‫גם אם תמצא רק את הגולגולת שלו.‬
‫אני אמשיך לבוא שוב ושוב,‬
‫עד שתעשה יותר מלומר לי‬ ‫שאתה מצטער ולהסיע אותי הביתה.‬
‫אתה יותר טוב מזה.‬
‫תיתן לי להיכנס?‬
‫אז...‬
‫במה אתה רוצה לצפות הערב, אבאל'ה?‬
‫- אדגר -‬
‫אני אחליף ידיים.‬
‫בזהירות.‬
‫אני אישאר בבית היום.‬
‫ומה תעשה?‬
‫תשב כאן ותמנע ממני לנגן בצ'לו?‬ ‫-לא.‬
‫מה קורה שם בפנים?‬
‫רק עבודה.‬
‫אל תוותר עליו.‬
‫הילד נעדר כבר יותר משבוע.‬
‫אני לא מדבר רק על הילד הזה.‬
‫ויליאם.‬
‫אתה יצאת מהמקום הזה.‬
‫עכשיו אתה יכול לעשות משהו,‬
‫גם אם הם ינסו לשחוק אותך, מייקל.‬
‫יש סיבה לכך שאתה שם.‬
‫תזכור את זה כשלא אהיה כאן.‬
‫אלוהים. די עם נאום הפרידה.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום, זקן.‬
‫שנינו יודעים שזה לא נכון.‬
‫הלו?‬
‫את אימא מחורבנת. אני מקווה שהילד שלך מת.‬
‫ביקשתי מלוי לעבור על צילומי האבטחה‬ ‫מהניקוי היבש מול הסמטה,‬
‫איפה שזרקו את החולצה.‬
‫וגם מהרכבת התחתית שמול הסטודיו שלו.‬ ‫רואים בהם את וינסנט.‬
‫לעזאזל. תודה.‬
‫אתה מצפה לארוחת הערב? לורנזה טבחית מעולה.‬
‫זה השיא של השבוע שלי.‬
‫טינה.‬
‫את יכולה לארגן את זה?‬
‫כן.‬
‫תחזירי לאחור.‬
‫ממש שם.‬
‫מה השעה?‬ ‫-8:14 בבוקר.‬
‫בסדר.‬
‫הילד פונה שמאלה...‬
‫לכיוון בית הספר שלו.‬
‫הוא לובש את המעיל שלו.‬
‫ב-8:18, וינסנט הולך לכיוון ההפוך.‬
‫וזה תועד מול הרכבת התחתית ברחוב הראלד.‬
‫ב-8:34, וינסנט יוצא מהרכבת התחתית,‬
‫חוצה את הכביש. הולך לעבודה.‬
‫בתיעודי האבטחה רשום שהוא נשאר שם כל היום.‬
‫הוא יצא לעשרים דקות בארוחת הצהריים, וזהו.‬ ‫זה מספק תימוכין לכך.‬
‫אנחנו חייבים לשחרר אותו.‬
‫איפה לעזאזל הילד הזה?‬
‫שיט!‬ ‫-אבא שלך מחכה לך בחוץ.‬
‫מר אנדרסון, יש לך תגובה?‬
‫מר אנדרסון שוחרר ללא אישומים‬
‫ולא יספק כל תגובה.‬
‫נתת לבן שלך ללכת לבד לבית הספר.‬ ‫איך אתה מגיב למבקרים שלך?‬
‫כפי שאמרתי, מר אנדרסון‬ ‫לא יספק תגובה בשלב זה.‬
‫ב"פוסט" כתבו היום שאתה חרפה כהורה‬
‫והטילו ספק ביכולת שלך.‬
‫מה תגובתך?‬
‫תגיד לאבא שלי שאני לא צריך טרמפ.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫אתה לא רוצה לחיות בעולם שבו ילדך יכול‬ ‫ללכת לבי"ס, ותוכל לסמוך שיחזור בשלום?‬
‫זו לא צריכה להיות זכות בסיסית?‬
‫נתתי לילד שלי ללכת‬ ‫כמה רחובות מביתו לבית הספר שלו.‬
‫תבקרו אותי על כך כמה שתרצו, אבל...‬
‫אתם יודעים, אני רוצה להאמין...‬
‫לא, אני עדיין מאמין בעולם‬ ‫שבו הוא יכול לעשות את זה‬
‫ולחזור הביתה בשלום.‬
‫אחרי חמישה ימים?‬
‫אם זה היה הילד שלי, הוא לא חוזר בחיים.‬
‫לך תזדיין, חתיכת חרא!‬
‫הבן שלי חי.‬
‫ג׳ורג׳.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫זה בסדר. היית נסערת.‬
‫אני רק...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא צריך הרבה כדי שמחשבות רעות ישתלטו.‬
‫קיוויתי שאוכל לראות את הציורים של אדגר.‬
‫בסדר. תיזהרי כאן.‬
‫הוא מוכשר, נכון?‬
‫כן.‬
‫הוא מוכשר.‬
‫- אני אוהב את ניו יורק -‬
‫- דה לוקס -‬
‫- מיקום מציאת החולצה‬ ‫הבית -‬
‫- מגרש כדורסל -‬
‫אני רוצה לחזור לרשימה מ"סיירה".‬
‫לעבור על שמות ישנים, למצוא קשרים.‬
‫אולי לחזור ל"דה לוקס" שוב.‬
‫הילד עובר ליד המקום הזה מדי יום.‬
‫ואז הוא פונה ימינה והולך למגרשי הכדורסל.‬
‫אותם מגרשי כדורסל שבהם מרלון רושל שיחק.‬
‫מרלון רושל?‬ ‫עצרנו את הילד הזה פעמיים על סמים.‬
‫זה לא מונע מאימא שלו‬ ‫להתקשר אליי ארבע פעמים בחודש.‬
‫תראה, מדובר בילד בן תשע.‬
‫ילד לבן.‬
‫מילאנו את חובתנו במקרה של מרלון רושל,‬ ‫וחזרנו בלי כלום.‬
‫הילד היה מתרומם.‬ ‫הוא מסטול איפשהו או נשטף להדסון.‬
‫ולאימא שלו עדיין מגיע לדעת מה קרה לו.‬
‫שני נערים נעלמים בהפרש של 11 חודשים,‬ ‫ואנחנו לא מקשרים ביניהם?‬
‫כן, מרלון השתמש בסמים,‬
‫אבל נעשה לו עוול אם נתעלם ממנו בגלל זה.‬
‫הוא היה ילד.‬
‫בין מגרשי הכדורסל, המועדון הזה,‬ ‫והשוטרים ממחלק מוסר, מישהו יודע משהו.‬
‫אל תעיר את הדוב.‬ ‫-אתה מדבר על נוקס?‬
‫איך לעזאזל נוקס קשור לזה?‬
‫תראה, אני לא מצדיק שוטרים כמו נוקס וקנדי,‬
‫אבל אתה זוכר איך היה במחלק מוסר?‬
‫יש לך בחורים שמנסים‬ ‫לגדל משפחה, לשלם משכנתה,‬
‫והם עוצרים עבריינים עם יותר כסף בכיס‬ ‫ממה שאתה ואני נרוויח כל החיים.‬
‫זה מדרון חלקלק‬ ‫ברגע שמתחילים לקחת מצנצנת הממתקים.‬
‫תראה, אני בסך הכול אומר‬
‫שיש לך נטייה לפעול בלי לחשוב.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫מייקי, כל מי שנעצר‬ ‫בליל הפשיטה ב"סיירה", מאי 1979.‬
‫טינה, את יכולה להרגיע‬ ‫את הבחור הזה לערב אחד?‬
‫הוא משגע אותי.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫לורנזה מוסרת שלא תאחרו‬ ‫לארוחת ערב. והיא רצינית.‬
‫- מי זה שמונה? -‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-היי, נוקס.‬
‫אני רוצה שתבדוק את המכולת ברחוב 13.‬
‫תגיד ששלחתי אותך. תהיה עדין איתם.‬ ‫-זה בטיפול.‬
‫מי זה שמונה?‬
‫האדם היחיד שיודע מי היה שמונה מת.‬
‫לא...‬ ‫-תתרחק ממני, לדרויט.‬
‫אתה לא יודע עם מי יש לך עסק.‬
‫קאסי?‬
‫אתה צריך להתקלח.‬ ‫אתה יודע שאתה מסריח, נכון?‬
‫קדימה, וינסנט.‬ ‫צריך "למכור" את הרעיון בשביל הילד.‬
‫היי, אחי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫תיהנה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫מה שלומך?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בבקשה.‬
‫היי.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫תני לי חמש דקות.‬ ‫-בסדר.‬
‫ישנת בכלל?‬
‫פגשתי אתמול בלילה‬ ‫אימא שהבן שלה נעדר כבר 11 חודשים,‬
‫והיא פשוט...‬
‫היה לה מבט כזה בעיניים,‬ ‫כאילו היא ידעה שהוא מת.‬
‫בחייך, קאסי. אל תחשבי ככה. בואי הנה.‬
‫הוא חייב להיות בחיים.‬ ‫הוא פשוט חייב להיות בחיים.‬
‫הוא פשוט חייב להיות.‬
‫הוא חי.‬
‫ידעתי שזה רעיון גרוע.‬
‫ג'רי, אין לי כל היום.‬
‫שיט!‬
‫אוי, תודה לאל!‬
‫אוקיי.‬
‫יש זמן.‬ ‫-ג'רי כאן.‬
‫כן.‬
‫זה אבי נייגלר. הוא ראש מחלקת רכישות ושוק.‬
‫ישנו גם סאם.‬
‫הוא סמנכ"ל תפעול,‬ ‫והנשיא בפועל של ילדים ואנימציה.‬
‫ואת השאר אתה מכיר.‬
‫מנהלים ומתרוממים.‬
‫אתה רוצה לוותר?‬ ‫-לא, אני אסתדר, לני.‬
‫בסדר. בבקשה תיצמד לתסריט. בלי הפתעות.‬
‫תשמור על שפה נקייה. תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אטפל בזה, חבר.‬
‫אריק הוא מפלצת. כן.‬
‫אריק הוא הדבר שאנו פוחדים ממנו. נכון.‬
‫הוא הצל שאורב מאחורי כולנו‬
‫או מתחת למיטה.‬
‫אבל הוא גם...‬
‫אתה.‬
‫ואתה ואתה וכולנו.‬
‫הוא הטוב ביותר והגרוע ביותר בכולנו.‬
‫הוא המפלצת שהולכת לצידנו.‬
‫הוא המפלצת שכל ילד רוצה‬
‫כשהוא אבוד וצריך שימצאו אותו.‬
‫כן.‬
‫עכשיו אני נבוך בגללך.‬
‫מזדיין טיפש.‬
‫היי, אריק!‬
‫תתנהג יפה. יש כאן מבוגרים.‬
‫אה, כן.‬
‫סליחה, חבר'ה.‬
‫אני לא רגיל לחברה מנומסת‬
‫או שמישהו מקשיב.‬
‫אתם יודעים, נהיה די בודד בעיר הזאת.‬
‫אתה לא לבד, אריק.‬
‫אף אחד לא לבד כאן.‬
‫יש לך אותי.‬
‫וגם אותי. אני מאש, וזה...‬
‫היי, אריק. אני פגי.‬
‫אני פארקר.‬
‫אני חיה תועה, אז אתה בחברה טובה.‬
‫כולנו חיות תועות בדרכנו.‬
‫אנחנו באים לפארק כשאנחנו מרגישים אבודים.‬
‫אתה הלכת לאיבוד, אריק?‬
‫אה, כן.‬
‫אני מניח שלקחתי פנייה לא נכונה איפה שהוא.‬
‫תבינו, פשוט...‬
‫כל כך חשוך מתחת לאדמה,‬
‫אבל פחדתי לעלות,‬
‫ואף אחד לא סיפר לי‬
‫שאור השמש יכול להיות יפה כל כך.‬
‫לא!‬ ‫-היי!‬
‫קדימה.‬
‫אל תזוז!‬
‫מה זאת דלת זכוכית ירוקה, לעזאזל?‬ ‫-אני כבר לא יודע.‬
‫לא, ברצינות, היית מטורף לגמרי.‬ ‫-האח"מים כאן!‬
‫אוי, בחייך.‬
‫היי, גבירותיי.‬ ‫-לא, זה היה מדהים.‬
‫היי, ג'קסון! מה נשמע?‬ ‫-טוב לראות אותך!‬
‫היי, מה העניינים?‬
‫היי. תראי אותך. את יפהפייה.‬
‫היי, אני מתנצל.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫הכול בסדר? אני מתנצל.‬ ‫-כן. תיהנו מהערב שלכם!‬
‫בהחלט.‬
‫תחזרו לתחילת התור. בלי לחתוך.‬
‫זה היה טעים מאוד.‬
‫אני ארדוף אותך בשביל המתכון של הצלי.‬
‫אתה מבשל, מייקל?‬
‫אני... "טאקו-בל" ו"ונדי'ס".‬
‫מישהי מאכילה אותך.‬
‫טייק-אוויי לא יוצר שרירים כאלה.‬
‫היי! ידעתי שזה רעיון גרוע להזמין אותך!‬
‫אחרי זה, אעשה אירובי במשך שבוע.‬
‫דיברת כבר עם דיינה?‬ ‫היא פגשה את קימברלי מאז קנדי...‬
‫היא בסדר. לתינוק בוקעות שיניים.‬
‫זה אחד היתרונות בנישואים לשוטר.‬
‫הם מייצרים תינוקות טובים.‬
‫אני רק אומרת. אתה צריך למצוא לה שוטר נחמד.‬
‫אני מנסה. הטמבל הזה ממשיך להשתפן.‬
‫שמעת את זה, לדרויט?‬
‫אתה צריך להפסיק ללכת ל"דה לוקס"‬ ‫כל ערב ולהשיג לך אישה.‬
‫למי עוד תספר את הסודות שלך?‬
‫אני רציני, מייקי.‬ ‫כולם צריכים מישהו להישען עליו.‬
‫מי עומד לצידך?‬
‫היי!‬
‫אתה יודע, יהיה לנו הרבה יותר נוח בפנים.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫כן. בפעם אחרת.‬
‫כן.‬
‫טינה.‬
‫מייקי.‬
‫דיינה. זו אשתו של נוקס?‬
‫הזכרת אותה בארוחת הערב.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫היינו עושות שטויות יחד.‬
‫היא וקימברלי, בעבר.‬
‫היא אחות בביה"ח בלוויו עכשיו.‬
‫אבל אם אתה שואל,‬
‫נוקס הוא שמוק.‬
‫בעלי היה חרא, אבל לפחות יצאתי מזה.‬
‫אני לא יודעת איך דיינה סובלת את זה.‬ ‫-"את זה"?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫שתיתי יותר מדי.‬
‫את חושבת שהיא תדבר איתי?‬
‫בטח, מייקי.‬
‫אני יכולה לשאול.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ההזמנה הקבועה. זה מה שאנחנו רוצים.‬ ‫-בסדר. בואו נתחיל במסיבה!‬
‫חבר'ה, תתקרבו לכאן.‬
‫קדימה, קחו כוסית! קדימה!‬
‫לחיי אריק!‬
‫ג'רי.‬ ‫-עשית את זה, לני.‬
‫לא, וינסנט עשה את זה.‬
‫אני אקח את הבובה,‬
‫אבל וינסנט בחוץ, לני. אתה יודע את זה.‬
‫הוא מסכן אותנו.‬
‫תסתכל עליו.‬
‫הבן שלו נעלם, והוא כאן, שותה.‬
‫הוא בבירור מעורער.‬
‫תתמודד עם התוצאה בבוקר. לנער ולשתות, מותק.‬
‫תעשה את זה, או שאני אעשה את זה.‬
‫ג'יי! טוב לראות אותך!‬ ‫לא ידעתי שתהיה כאן הערב.‬
‫אריק!‬
‫היי.‬
‫אל תזוז.‬
‫גם אני מצאתי אותו.‬
‫כן, ואני הוצאתי אותו.‬
‫נוכל להרוויח הרבה כסף, יוסוף.‬
‫כדי שתבזבזי על סמים?‬
‫מקבלים הרבה על ילד כזה‬ ‫אם יודעים איפה למכור אותו.‬
‫טי-ג'יי מכיר אנשים. מכיר סוטים.‬
‫תשתקי. אני חושב.‬
‫יש לי רעיונות אחרים.‬
‫אמרתי לא לזוז!‬
‫היי, ראית את הילד הקטן הזה?‬ ‫-לא.‬
‫תוכל להתקשר אלינו?‬ ‫-אדוני, ראית את הבן שלי?‬
‫לא, תודה.‬
‫גברתי? הבן שלי. תודה.‬
‫סליחה, רבותיי. ילד נעדר.‬ ‫-לא, תודה, חבר. יום טוב.‬
‫היי, ראית את הילד הקטן הזה? הוא נעדר כבר...‬
‫זה אדגר אנדרסון. הוא נעדר.‬
‫תוכל בבקשה להתקשר אלינו‬ ‫אם תדע משהו? סליחה, גברתי.‬
‫- בבקשה תעזרו -‬
‫- מרלון רושל -‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫לא מובטחת לך כניסה.‬
‫שלום, שוטר.‬
‫יש הרבה דברים שלא מטופלים.‬ ‫אני משלם לך שתנהל את הכניסה.‬
‫כולם נהנים.‬
‫תראו מי חזר.‬
‫כאן שוב.‬ ‫-זה פשע?‬
‫אתה מזהה אותו?‬
‫אמרתי בפעם שעברה.‬ ‫ילד נאה, אבל לא ראיתי אותו.‬
‫לא. תסתכל שוב.‬
‫מייקי.‬ ‫-אני מצטער שאני לא יכול לעזור לך.‬
‫היי. דיברנו על זה כבר.‬
‫ובזמן שלא היית כאן?‬
‫התרככת כשהיית בכלא, גייטור,‬
‫אבל העולם המשיך להסתובב בזמן שלא היית.‬
‫החיים נמשכו.‬
‫אם תתעסק איתי,‬
‫אני אחזור לכלא על מה שאעשה לך.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר, יופי. לך לשחק. תסתלק מכאן.‬
‫היי, אתה.‬
‫היי. הנה אני בא.‬
‫בסדר.‬
‫תודה בזה, בנאדם. אנחנו להיט!‬
‫כן, מותק. אוי, אחי!‬ ‫-ויני!‬
‫יחד איתך ב"יום טוב סאנשיין",‬ ‫הבן שלי חוזר הביתה!‬
‫ויני!‬ ‫-היי, בנאדם!‬
‫אתה בסדר שם?‬
‫כן. מה קורה?‬
‫היי, אתה חושב שאולי כדאי‬ ‫שתלך הביתה להיות עם קאסי?‬
‫לא, בנאדם, הכול טוב.‬
‫אני אהיה ליד הבר.‬
‫טוב, אנחנו באים. נתראה שם!‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל.‬
‫- משטרת ניו יורק -‬
‫תרגום כתוביות: עינב אפק‬