«ЖИТТЯ І СУСПІЛЬСТВО»
«БУДЕ СОНЦЕ» УЛЮБЛЕНИЙ ДУЕТ АМЕРИКИ
КОЛИ МИ КАЖЕМО, ЩО НЕ МАЄМО ГРІХА, ТО СЕБЕ ОБМАНЮЄМО
Вітаю.
ЮРИДИЧНА ДОПОМОГА РЕНАТА КЛАРК
ЕРІК
Ленні, ти чого мене не розбудив? Я запізнююсь.
Чорт. Сьогодні ти на роботу не йдеш.
Що ти белькочеш?
Ти хоч уявляєш, скільки мені каркас робити?
На одну голову годин десять піде.
Чорт. Джеррі...
тебе звільнив.
Це неможливо.
- Це моє бісове шоу. - Наше шоу.
Так, звісно.
Та сам знаєш, це Баґ, Маш, я. Це...
Перевага 60/40 у мій бік.
Тож ти не вирішуєш.
Але ж презентація пройшла на «ура». Ерік їм зайшов. Справжня бомба.
Так. Він їм зайшов.
Ерік їм потрібен. А от ти — більше ні.
Бо ти шмат лайна, який власного малого не вберіг.
Я з ними поговорю. Домовлюся про круту компенсацію для тебе.
Тобі лишаться медична і стоматологічна страховки.
Круто. Саме вініра сколов.
Чудово. Скористайся нагодою. Сходи на терапію.
До біса. Ляж на реабілітацію. Заради мене.
Пішов ти, безхребетний ти шмат зрадницького лайна.
Я намагався. Мені шкода щодо Едґара, але ти тільки руйнуєш себе.
Тобі шкода щодо Едґара, та до біса порядність? Вірність?
До біса дружбу?
Довбаний ти мерзотник, фальшивий паразит-кровосос.
Називаєш себе митцем?
Ти навіть не чув про Пекінпа чи Кубрика, доки мене не зустрів.
А коли ми зустріли генія Джима Генсона,
ти мало не тік,
бо раптом виявилося, що ви обидва обожнюєте Берра Тіллстрома.
Та мені було за тебе соромно. Як і йому.
Бо ми обоє знали,
що ти апатичний, фальшивий митець, що краще б і далі
розважав власну бабцю лялькою зі шкарпетки
у своєму задрипаному, нікчемному селі.
Не всім же народжуватися в багатій сім'ї.
Мені хоч за секс не треба платити.
З Кессі говорив?
Їй ти вже теж остогид, ага?
- Пішов ти. - А він має рацію.
І ти теж відвали, лише час мій марнуєш. Щоб вас обох покорчило.
- Вітаю. - Вітаю.
Ми познайомилися в поліції.
- Дякую. - Прошу.
У вас мала дитинка?
Це сестри Марлона, Аніти. Два дні на тиждень лишається в бабці.
Чому ви прийшли, пані Андерсон?
Я хотіла вам дещо передати.
Я...
Може, ви бачили її по ТБ? Вона адвокатка.
Бачила.
Може, ви їй подзвоните?
Гаразд.
Певно, мені просто треба з кимось поговорити.
Ми з батьком Едґара посварилися.
Це була голосна й огидна сварка.
У ніч напередодні зникнення Едґара.
І я тут подумала,
що, може, це він від нас утік.
Думаю, я не завжди була хорошою матір'ю.
У вашого сина була їжа? Ліжко? Ви його любили?
Так.
Спробували б забезпечити дитині безпеку й тепло,
не знаючи, коли у вас можуть відібрати дім.
Спробували б уберегти дитину від проблем,
коли у вас прямо за порогом зовсім юні хлопці штовхають крек.
Скажіть, як оберігали сина,
і я скажу, чи йому пощастило з мамою.
- Я не знаю. - Хочете розради, то вам не до мене.
Ні.
Не хочу.
Я розлючена.
От злість я розумію.
Я так міцно тримаюся за свою, що...
вона випалила діру в моєму серці.
Та важлива не емоція, а що ти з нею робиш.
Хочете щось зробити?
Так.
Тоді я слухаю.
Як мер Ліндсі,
я хочу бути частиною рішення, а не проблеми.
Збільшення федерального фінансування піде
на взаємодію між поліцією та громадою і знизить рівень злочинності.
Прибравши людей з вулиць
і заселивши в житло, яке вони не здатні собі дозволити?
Закривши притулки в угоду джентрифікації?
І як же ви плануєте фінансувати цю вашу «зачистку» міста?
У мерії ми дотримуємося порядку денного.
Та годі вам!
Ми переселимо тих, хто не має житла,
і створимо притулки в інших місцях.
Подейкують, що корупція панує в мерії,
у поліції, у відділі соціального житла...
Попри всю мою шану, Майку, якщо і була корупція,
то її вже викорінили.
Дуже давно.
Або, можливо,
ви тепер просто про неї мовчите.
ЗНИК ЕДҐАР АНДЕРСОН ВИНАГОРОДА $25 000
Агов, Рає! Я знаю, що ти там!
Раю бачили? Рає, це Трекс!
- Бачив ту сучку Раю? - Звали звідси!
- Вона мені висить. - Її тут нема. Шукай деінде.
А я і шукаю, трясця.
І не здвинуся, поки вона не явиться.
Що, в дідька, коїться?
- Де мої бабки? - Звали з мого дому.
- Я хочу свої бабки. - Звали з мого...
Нікуди я не піду, трясця!
Я Трекс, бро! Віддавай мої бабки, вилупку!
Віддай мої бабки! Вилупок!
- Від Трекса не сховаєшся, суко! - Все гаразд.
Усе гаразд. Спи.
Я хочу до мами.
Усе гаразд. Він пішов.
Часто лишаєте знайдене сміття?
Мало хто лишив би скривавлену футболку.
Бос проти,
але якщо воно гарної якості, типу телека чи стільця нормального,
хтось із нас може забрати, у вжиток.
Кажете, у сміттєвому баку знайшли.
А на відео видно, як ви її з-за бака дістали,
роздивилися і запхали в кишеню.
Я її підібрав, бо на ній була мила картинка,
але потім побачив кров і це змусило мене задуматися.
- Про що? - Я хотів вчинити по правді...
Щодо кого?
Ви точно не бачили хлопця в той день?
Точно?
А цього?
Це Марлон Рошелль. Бачили його?
Вибачайте, босе.
Він мені потрібен.
Ви щось викинули за смітник перед тим, як забрали футболку.
То мішки з білизною.
Вони лишають їх хлопцям, що в нічну зміну працюють.
З готовими чистими комбінезонами їм не треба вертатися на завод.
Твоя вантажівка від'їжджає.
Гей! Чим займалися?
Знов горобцям дулі давали?
Я роззирнуся навколо?
Звісно, якщо маєте ордер.
Я вас десь бачив?
Таки бачив.
Ви чимось схожі на...
Едді Мерфі.
Задня фара розбита.
Полагодьте.
Я не голодний.
А їсти треба, малий.
Відчепися!
Я тобі дупу надеру!
Якого дідька ти тут, малий?
Бачив, як ти за мною йшов. Ти йшов за мною?
Через решітку.
Не в курсі, що тут небезпечно?
Ти потрапив у пекло.
Ось де ти зараз, малий.
Гей! Геть від мене, бляха!
Відчепіться!
Гей! Пельку затули!
Усе гаразд.
Любиш малювати?
Що то за страшко?
Ото в нього зуби.
Принесу тобі нормальну їжу.
Замкни за мною двері. І сиди тихенько.
Не впускай нікого, крім мене, ясно?
Гаразд, скоро повернуся. Не виходь туди.
Там небезпечно.
- У вас є резервація? - Ні.
Треба щось для неї знайти.
- Вінсенте. - Джеррі.
До біса!
Я буду чизбургер, а на друге хвіст омара.
- Принеси нам ще винця. - Так, пане.
Пам'ятаєш Бенджі К і Арті?
Чувака з ротом, як котяча дупа, і Германа із «Сімейки монстрів»? Аж ніяк.
А як вони дістали ВІП-пропуски?
Постачають тобі більше кицьок, ніж Гефнер?
Чув, він любитель затаїти злобу. Обережно там.
Перепрошую, панове.
Так, панове, просимо вибачення.
З Ленні поговорив?
Як і щодня останні 15 років мого робочого життя.
Нічого особистого.
Ні, це якраз особисте, Джеральде.
Ось чому це більше не вигідно.
«Нахрін, Вінсенте, ідеї твої беремо. І тебе вжаримо, не проти?»
- Ти кричиш. - Твоя, бляха, правда.
А мав би верещати!
Мало того, що мій син...
зник, то ви тепер хочете в мене останнє відібрати?
- Ерік... - Не продається, Джеррі.
Лялька — лише мішок хутра і клею, поки хтось руку в дупу не встромить.
- Вінсенте! - Мою руку!
Припини негайно!
Точно за розкладом! Привіт, тату.
Ти зараз же встанеш і вийдеш звідси.
Постав!
І хто тут тепер лялька?
- Джеррі. - Роберте.
Вінсенте.
Я розумію, зараз у тебе складний період,
та я на зв'язку з комісаром Нельсоном,
і він мене запевнив, що поліція робить усе можливе.
Відкликайте кавалерію.
Сам Роберт Андерсон смикнув свої контакти,
і тепер все гаразд.
Я втомився від твоїх їдких дотепів і ниття про те,
яким важким було твоє дитинство.
Справді хочеш зараз про це говорити?
- Що ти завжди був сам. - Був.
А ти не задумувався, чому?
Ну, звісно.
Довгі поїздки. Сперматозоїдів мало. Усі ці атрибути самотньої дитини.
Емоційна вразливість Енн Андерсон, моєї матері, твоєї дружини,
у поєднанні з твоєю відсутністю інтересу
до вибудовування близькості до мене та і до неї, вони, типу...
Бачу, зустрічі з лікарем Мейсоном не пройшли марно.
О, так. Чудовий лікар Мейсон.
Чудові рецепти виписував.
- Та й вид з кабінету був разючий. - Припини!
Матір вважає, що тобі краще знову лягти в лікарню.
У мене все гаразд.
- Від тебе тхне алкоголем, Вінсенте. - Я втратив сина.
Від тебе вже давно тхне алкоголем.
Гадаю, це не єдине, що ти вживаєш.
Ну, ще траву.
Горілку. Трохи коксу.
Чув, що ще крек класний, та я тримаюся осторонь...
Якщо ляжеш в лікарню зараз, ми з матір'ю тебе підтримаємо.
А не ляжеш...
А не ляжу?
Чому тремтиш?
Бо ти страшний.
Тату.
Маше, ти куди?
Ні!
Баґу, мені пора нагору.
Не хвилюйся! Там чудово!
Бачиш Статую Свободи?
Вона махає? Скажи «бонжур»!
Вона вища, ніж я очікував, Баґу?
- Баґу? О боже! - У мене є план.
Давно не дивилася.
Що з Баґом? У нього ж було довге волосся?
Так, але всі діти тепер носять коротше.
Якщо шукаєш випивку, я викинула всі пляшки.
Ти здала мене поліції?
Ти збрехав мені, Вінсенте. Чого ти очікував?
Навіть не знаю. Що ти підтримаєш мене? Підстрахуєш?
Ти серйозно думаєш, що я б таке зробив?
Гадаєш, я вбив би нашого сина?
Знаєш, Вінсенте, я вже й не знаю.
А я знаю. Я знаю.
Якщо горілку свою шукаєш, то не знайдеш.
Я сьогодні зустріла жінку, чий син пропав у червні.
- Його звати Марлон Рошелль. - До чого тут це?
Я зрозуміла, як злюся на тебе.
На мене злишся? Ну очманіти просто.
Я хочу, щоб ти з'їхав.
Спакувала тобі сумку. Там штани, сорочки.
Тобі треба нове зимове пальто. На лижній куртці жуйка.
- Кессі. - Не те щоб я тебе більше не любила.
Я просто більше не можу. У мене всередині пустка.
Мені просто треба...
- Він повернеться, розумієш? - Гаразд.
Якщо він повернеться,
я маю стати йому кращою мамою. А разом ми на це не здатні.
Ні ти, ні я, розумієш?
Адже те, що між нами відбувається...
Я не знаю, коли це сталося, але ми втратили одне одного.
І нашого сина.
Ти з кимось спиш.
Точно.
З ким?
Хто цей щасливець, що знімає всі вершки? Дідько!
- Ми зустрілися в школі. - Іспанець? Він же ще дитя!
Він португалець.
А, ну тоді чудово.
І він чудовий чоловік. Він милий.
- Працює в «Сонячній вантажівці». Він... - Крутий!
«Сонячна вантажівка»? То я йому плачу. А, ні, це ж благодійність.
- Задарма працює. Чудовий хлопець. - Так і є!
Він усю ніч зі мною на вулиці листівки роздавав.
Він приходив сюди?
Був у цій квартирі? Бачив Едґара? Він знає Едґара?
Так, вони бачилися кілька разів.
Він приходив того ранку, як ви пішли.
Прийшов дізнатися, як я, бо в нас була чергова
довбана жалюгідна ніч разом.
Може, він його забрав?
Що? Він краде мою кляту дружину. Може, й дитину вирішив забрати.
Вінсенте, дай мені, бляха, спокій.
Скільки місяців? Ні.
Дідько. Скільки років я тупо спостерігала, поки ти трахав все, що рухалося?
Очі розплющ. Чуєш?
Це відбувається насправді.
Лише поглянь на себе! Що ти коїш?
Наш син пропав, а ти лише накидаєшся і ляльок своїх клепаєш.
Ерік допоможе мені знайти Едґара.
Вінсенте, поліція не може знайти Едґара.
Навіть поліція не здатна. А це якась лялька.
Саме так. Це довбана лялька.
Боже мій. Ось із ким ти розмовляєш.
- У тебе є краща ідея, Кессі? - Боже.
Бо листівки не працюють. І навряд спати з хлопцем на 20 років...
Вінсенте, я вагітна.
Що...
Від нього, ага?
Так, від нього.
- Я не думала... - Ого.
...що це можливо після Едґара. Ми ніколи...
Сподіваюся, не буду найстарішою мамою на майданчику.
- Якесь безумство, ага? - Ага, є таке.
Ні, ти хороша матір.
Ти чудова мама. Будь-якій дитині пощастить...
Слухай, я піду і знайду нашу дитину.
І поверну його додому живим, тож...
Отак.
Піди поглянь на його малюнки на Джорджевій стіні.
Вони такі... Вони неймовірні!
Як у нас вийшло зробити таку чудову дитину, коли ми з тобою такі...
Та пішла ти.
ЗНИК БЕЗВІСТИ
Довбаний псих!
Ну що, є щось?
- Все одразу не ковтай, ага? - Дякую.
Рає, йди сюди.
Де мої гроші?
Скоро будуть.
Часу в тебе до кінця тижня. Знайди, де їх взяти,
бо тіло твоє вже ніхто не купить.
Спокійно, все тіп-топ. А ти, чула, молоденьких любиш?
Що?
Що, зацікавився?
Що в тебе для мене, Рає?
Побачиш.
Годі вже подвійні порції брати.
Я просто голодний.
Знову приторговуєш, Рає.
Поведися з чортом, і він завжди захоче відплати.
А тобі не байдуже, довбаний ти алкаш? На себе глянь.
Не байдуже. Тому я розумію.
На дні пляшки можна лише себе знайти.
Комісаре Нельсоне, побачимо, що я можу.
Бувайте.
Якого біса?
Костелло сьогодні на ТБ пропісочили,
і, раптом, поліція Нью-Йорка опиняється серед цього лайна.
Нельсон вивчає під мікроскопом.
А тепер ще й Рената приєдналася. Плескає язиком перед пресою.
Зі сміттярем говорив?
Ага.
Каже, то він розгубився.
Знаєш, у мене таке відчуття, наче його хтось пресує.
- Може, тут зможу його зламати. - Що мені твоє відчуття?
Досі по тому списку йдеш?
- Кількох мужиків ми відкопали. - І?
Сенатора на пенсії,
жменьку торгашів з Вайомінгу
і нікудишнього актора без роботи.
Я вже казав, але повторюся:
ти марнуєш час і ресурси, ліплячи сюди Марлона Рошелля.
- Це моя справа, Кріппе. - Так.
Та ти почав копатися в минулому,
переглядати старі рейди.
Я захоплююся твоєю ретельністю. Справді.
Та ми закрили «Сьєрру». Виконали свою роботу.
Вирішувати, звісно, тобі, я ж тут лише бос.
А зниклі безвісти всі на мені?
Саме так.
Тіно, ти йому вчора спати не давала? Дратівливий якийсь.
Не те щоб не давала.
Розшук зниклих.
Це Рената.
Та якого ж дідька.
Роби, що хочеш, Ледрою, та час спливає.
Ренато. Вдруге за два дні.
Гаразд. Дякую.
Бісова сучка.
Їй подзвонила матір Марлона Рошелля.
Я говорила з Даною.
Сьогодні о 22:00. Після зміни. Проїдешся з нею в метро.
Дякую, Тіно. Я це ціную.
У мене є кузен-квір.
Файл «Сьєрри» у тебе на столі, Майкі.
Хтось відправив назад в архів, та я їх знову дістала.
ПОЛІЦІЯ НЬЮ-ЙОРКА
«Сприяння проституції».
Довга буде нічка.
- Преса здіймає бучу. - Це лише реакція на негативне інтерв'ю.
Маєш показати, що не лише береш, а й даєш.
- Нейтралізуй їхню маячню. - Знаю.
Я знаю, ви маєте рацію, і саме тому, завдяки вашій підтримці,
мерія зробила велику пожертву на користь фонду «Буде сонце».
За тиждень виступатиму на їхньому заході. Сподіваюся залучити більше підтримки.
Нехай бачать, що ми працюємо від імені всього міста.
Звісно. І що працюєте на благо ньюйорківців.
«Гудзон Санітейшн» організовує програму з очищення,
та Річі однак переймається.
Якась купка журналістів гримить своїми брязкальцями.
- Знаю. - Мусиш розрядити ситуацію.
Узгодити очікування меншості з очікуваннями більшості.
Порядні люди не почуваються в безпеці на вулиці.
А я про що, Річі? Покажи хоч одного ньюйорківця,
який тобі не подякує за прибирання наркоманів з порогу.
Ми з'явимося, викуримо волоцюг
та оживимо район.
Але треба робити це швидко. Чого чекаєш?
Мої люди готові. Зробімо це завтра ввечері.
З цим же жодних проблем, правда?
Як канави переповнюються, ті нетрі стають смертельною пасткою.
На вулицях Нью-Йорка будуть сотні трупів.
Публіка благатиме нас їх прибрати.
Прибирання — негодяще слово. «Відновлення» краще.
Головне — вивезти цих людей.
Нельсон вимагає зробити це негайно.
Тримайте їх подалі від загалу.
Пане Ді Барі, дзвінок. Лінія 4.
Так.
Вантаж надійшов, і...
у нас тут проблема.
Копи тут шарилися й розпитували.
То розберися з цим.
Прикрий.
Працюємо допізна! Вантаж має вийти сьогодні!
Усе гаразд?
Абсолютно.
Знову ключі забули?
У тебе є діти?
Вже старші за вас.
Один живе в Джексоні.
Інший в Атланті.
Бачишся з ними?
Ні.
Та завжди за них молюся.
Не проти, якщо я...
Вибач, я тобі ще дістану.
Я й сам бував на дні.
Відсидів за злочин, який не скоював.
Як і всі мої співкамерники за 16 років.
Мусите контролювати її.
Темряву.
Не дайте себе захопити.
Я про тебе нічого не знаю, Джордже.
Навіть тут ніколи не бував.
У той час як Едґар...
Життя...
це на три чверті цікавість.
А у вашого хлопця цікавості вистачало.
Бачив, як ви влаштовували перегони на сходах.
Він так хотів перемогти,
та ви завжди переганяли.
Мій тато теж такий був.
Завжди мав вийти переможцем.
Можеш показати мені Едґарові малюнки?
Гарно, правда ж?
Чекай.
Я зрозумів.
Я знаю, що це.
Це ж мапа.
Пане Вілсоне.
Привіт.
Упіймали.
Саме робив місяць роботи за тиждень.
Боюся, Вінсента тут немає, тож...
Я прийшов не до нього.
Ми вже зустрічалися.
Справді? Точно.
Минулої ночі?
У клубі «Сьєрра».
У 1979.
Мене відпустили з попередженням.
- Тут про це не знають. - Я лише хочу поставити кілька питань.
Гаразд.
Ви знали Едґара кілька років.
Я знав його все його життя.
Я облаштував там куток для його люльки.
Лишались із ним наодинці?
Ні!
Тобто, так.
Інколи.
Дідько.
Думаєте...
Боже. Думаєте, я...
Слухайте уважно.
Я... Я люблю дітей, ясно?
Я люблю Едґара, ясно?
Гаразд, це... Ох, вау.
Я не можу. Я маю...
цю ляльку доробити за пару днів.
Гаразд.
Я бачив вас у «Люксі».
Так, чудово. Я теж вас там бачив.
Впізнаєте його?
Це Марлон Рошелль.
- Жив за кілька кварталів. - Він юний.
Чотирнадцять років.
Ні, не знаю. Я не...
Ні.
Вам там подобається?
У «Люксі»?
Так, там дуже цікаво. Багато цікавих людей.
Думаєте, хтось із них його впізнає?
Ні. Я не знаю.
Подумайте.
Мені треба лише ім'я.
Лише ім'я.
Рікардо.
Завжди тусить на майданчику біля «Люкса».
- Гаразд. - Майже кожного ранку там.
Дякую.
Гей! Ще пляшку.
Агов? Ще пляшку на п'ятий стіл. Рікардо є?
Не знаю.
Здається, він з кимось.
Агов!
Розважаєшся?
Мішо, я збираюся хлопцям пива виставити після такої нічки.
Приєднаєшся?
Маю пса нагодувать.
Упевнений?
Одну пляшечку.
Гаразд, одну пляшку пива.
Дякую, що погодилися, пані Нокс.
Дана.
Ви його з Келом у якомусь клубі затримали.
Я про це знаю...
бо він був злий, як прийшов додому.
У нього таке буває. Його наче перемикає і...
Чули колись від нього щось про 8?
Ні. Наступної ночі подзвонила Кімберлі, дружина Кела.
І я зрозуміла.
З того, як він говорив, заспокоював її.
Казав правильні слова, що серце розбите, та...
Він відчув полегшення.
«Полегшення»?
- Що? - Через його смерть.
Вони працювали разом десять років.
А він просто поклав слухавку і знову втупився в телевізор.
Наче...
Тому я запитала його про машину. Це нова машина.
Та тепер у неї вм'ятина на бампері і фарба стесана.
Це все, що я можу сказати.
Та що б не сказав Кел, йому це не сподобалося.
За це його можна посадити?
Авто поліції. Так, Едґаре.
Номерний знак. Що? 338...
Вінсенте?
А?
Це мапа.
Малюнок Едґара у підвалі — це мапа.
Не бачите? Це ж очевидно.
Гаразд.
Вигляд у вас не дуже.
Що поробиш, як життя дає лимони?
Я знайду його...
з цією мапою.
Звісно.
Ходімо нагору. Заварю вам кави.
- Ну ж бо. - Не хочу я кави.
Думаєте, я збожеволів? Чудово.
Просто чудово.
Сліпі ті, хто заплющують очі. От побачите.
- Вінсенте. - Я вам покажу.
Я зможу. У мене є новий план.
Новий план!
БАР
Тіно, йди додому.
Вже пізно.
Як пройшло з Даною?
Все гаразд.
Тіно, де мої касети?
Я лишив їх...
Кріпп про них питав. Я сказала, що вони вже в архівах.
Тримай їх краще вдома.
ЛЕДРОЙ
ГОМИК
Розшук зниклих. Ледрой.
Я...
Вільям Еліот?
Ви родич?
Ні.
Еліот.
Він помер.
Його сестра тут. Палата 517.
Вони не дають мені його торкнутися.
Кажуть, його не можна торкатися.
Наступного разу як заговориш з копами, псина вмре.
Гей! З дороги.
Я ЛЮБЛЮ НЬЮ-ЙОРК
Знайшов.
Гей, клоуне, ти мене ігноруєш?
Уже звільнили?
- Засранці. В нас були творчі розбіжності. - А я попереджав.
Куди він дівся?
Вогнегасник.
Він є на мапі Едґара.
Доведи, що вони всі помилялися.
Ага.
Юсуфе, годі тобі. Ми всім ділимося. Давай.
Уже ні. І годі довбити при малому.
Думаєш, тобі дадуть гроші, якщо ти його повернеш?
Таким, як ми, винагороду не дають.
Слухай сюди, Рає.
Копи одягнуть на тебе наручники, щойно сунешся.
А мій план спрацює.
Ага. Твій план.
Відчиняй, Юсуфе!
Сплачуй свої борги в інший спосіб.
Та пішов ти! Так і зроблю.
Непогано, малий.
Це хто?
Твій тато?
Сваритеся?
Я теж з татом постійно сварився.
- Руку на тебе підіймає? - Ні.
Слова так само ранять.
Це твоя мама?
- Яка вона? - Вона хороша.
У неї карі очі та густе каштанове волосся.
- Мама з татом сваряться? - Постійно.
Якщо хотів від проблем утекти, нащо сюди прийшов?
Мені твій тег подобається.
Це тому ти пішов за мною?
Оце ти божевільний.
Де алкаш?
Справами зайнятий. У нас свій проєкт.
Проєкт? На Волл-стріт переселяєтеся?
У мене є малий для твоїх збоченців.
З твого чорного записника.
Обіцянка — цяцянка.
От побачиш. Сам знаєш, вони люблять свіженьке.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко