Vems tur är det? Grädde och socker?
Varsågod.
- Varsågod. - Tack.
Gå hem, Cassie. Sov lite. Du har varit vaken hela natten.
Det har de också.
Kritiken ökar mot Stadshuset
för att ha gravt underskattat stadens problem med hemlöshet
under försöket att röja i New York City under natten.
Översvämningar i tunnelbanesystemet under evakueringen
har tvingat ut hundratals hemlösa på gatorna. Mer om det senare.
Övriga nyheter. Polisen fortsätter söka efter Yuusuf Egbe,
en hemlös som kopplas till 9-årige Edgar Andersons försvinnande,
samtidigt som oron för det försvunna barnet ökar...
- Gator. Försiktigt. - Ja, japp.
Förlåt.
Williams?
Här.
William... Hur var han?
Han var rolig.
Irriterande när han ville det.
Han kunde få mig att sluta grubbla. Han kändes som hemma.
Hur träffades ni?
Jag hörde honom spela.
På Lincoln Center. Han spelade ett musikstycke och...
Jag blev så rörd.
Efteråt gick jag fram och sa: "Underbart." Och...
Sen var det vi.
Kände han till oss?
- Tillräckligt, att vi hade ett förflutet. - Ja.
Det har vi.
Tack.
För igår kväll.
För att du fanns där.
Än har jag inte gjort nåt.
Jag klarar inte att se om det. Spola fram till klockan 23.23.
Innan dess var det dött.
Jag tvingade av TJ det innan han drog från stan.
ÖVERVAKNINGSKAMERA - BAND 8
84-06-12
Helvete.
Helvete!
Regnet upphör under dagen och lunchtemperaturen når...
Jag åker till stationen.
- Är du okej? - Ja.
Hur lång tid får jag?
Mordroteln kommer att vara på The Lux inom en timme.
Nej, gör inte så, Mikey. Kom igen, det här bestämmer du.
Mordroteln? Vad fan har hänt med dig?
Använd din makt, för fan. Gör nåt av det här.
Namnen i den här kan göra stor skada.
Gör stor skada.
Du har det i dig.
"Gör skada"?
Jag är rädd för att göra skada tills jag inte kan sluta.
Tills de måste slita bort mig.
Jag har låtsats så länge att jag skrämmer mig själv.
Mitt raseri är så djupt att jag inte kan stoppa det längre.
Bra.
TJ skrev upp alla namn.
Visst är hon söt?
Ja.
Ställ er upp.
Mrs Anderson ringde. Hon frågade om vi visste mer om sonen.
Maken har inte kommit hem än.
Hon har nog varit ute och väntat hela natten.
Vi fortsätter leta efter Edgar Anderson och Yuusuf Egbe.
Det samlas demonstranter i parken.
- Fotpatrullerna är redan där. - Gör det bara.
Visst.
Hur är det?
- Cripp frågade efter dig. - Hör upp. Kom hit.
Nu!
Titta noga på det här bandet.
Ni kan ta illa vid er av det ni ser.
Männen ni ser på bandet tillhör New Yorks poliskår.
- Stäng av, Ledroit. - Se datumet.
- Den 12 juni förra året. - Ledroit.
Det ni bevittnar är mordet på Marlon Rochelle.
Ge det till mordroteln.
Spence. Bryson. Plocka in inspektör Nokes.
- Jag varnar dig, Spence. - Nu!
- Stanna där. Vart ska du? - Willis. Lopez.
Vi hämtar Alexander Lakatos och Misha Varga på Hudson Sanitation.
- Det krävs ett häktningsbeslut! - Nu!
Vad fan gör du?
Det du skulle ha gjort från första början.
Rör mig inte.
Det är min utredning, Cripp.
Min utredning.
Eller ska jag ta hit internutredarna?
De vill nog veta hur mycket du har hindrat mig.
Nej, skit i det. Vet du vad? Vi går till pressen.
- De korsfäster dig. - Då får de göra det.
Gör inte så här.
Det har jag redan.
Undan.
Helvete!
Hördu.
Pappskalle! Vakna!
Du hittar inte ungen om du ligger här i skiten.
Bort från mig, för fan.
Herregud. Mitt huvud.
Jag vill inte ha problem. Jag hämtar bara mina grejer.
Vänta nu.
Min grabb gjorde det här. Min grabb.
Min grabb, Edgar, ritade det där. Känner du honom?
- Gör du det? - Jag kan inte hjälpa dig.
Va? Du känner honom. Det här...
Vad har du gjort med min son?
- Har du skadat honom, dödar jag dig. - Skadat? Jag hjälpte honom.
- Hjälpte? Nej, du ljuger! - Jag hittade och tog hand om honom.
Han var rädd för dig. Jag fattar att han inte ville hem.
Du heter Vincent.
Din fru heter Cassie. Edgars mamma.
Du är duktig på att teckna. Och Cassie...
Hon doftar av kaffe och blommor.
- Och cigaretter. - Ja, det gör hon.
Jag ville inte det här. Han kom till mig.
Han följde efter mig. Okej?
Var är han nu?
Var är han?
Jag tar mig hit ner genom gatubrunnen.
Det är en nedgång, men farlig om man inte hittar här.
Kvällen efter hörde vi en pojke ropa. Han måste ha följt mig och fallit ner.
Vad fan säger du?
- Skadade han sig? Va? - Han hade skrubbsår överallt.
- Fan. - Hörde du?
Jag hjälpte honom. Han är en fin unge.
- En bra unge. - Fantastisk.
- Ja, som du tappade bort. - Käften!
Sen är jag på nyheterna. Jag är körd.
- Jag skickade hem honom. - Va? Vart?
Han ville det inte, men...
- Tillbaka genom avloppet. - Genom avl... Vilket? var?
Rakt ner ditåt och sväng till vänster.
Fortsätt, sen är det till höger.
- Jag svär, jag gjorde allt jag kunde. - Visa mig.
- Jag måste ut. - Du måste visa mig.
- Du får klara dig själv nu. - Fan.
Han höll sig borta.
Han ville inte komma hem eftersom du är en skitfarsa.
- En jävla pundare. - Käften!
- Han rymde på grund av dig. - Nej!
- Han var rädd för sin egen pappa. - Nej. Varför skulle han vara det?
Nu räcker det inte att ställa frågor. Du måste lyssna på svaren.
Du skyller på alla andra, men ta dig en titt i spegeln.
De riktiga monstren finns inte under sängen.
Du är monstret.
Dö!
Hej, det här är Di Baris kontor. Mr Di Bari är inte inne.
Helvete!
Polisen! Rör er inte!
Händerna över huvudet! Stanna där.
Polisen! Öppna!
- Kom ut med händerna uppe. - Händerna på huvudet. Ut.
Tvinga mig inte att upprepa det. Sätt fart! Nu!
Ur vägen.
BYGGHERRES 9-ÅRIGA SONSON FÖRSVUNNEN
14-ÅRINGENS MAMMA GER INTE UPP
NYPD UTAN SPÅR EFTER SAKNAD TONÅRING
Ja. Richard!
- Var med på bilden. - Kom nu. Ja.
Vi är nästan klara.
- Polisen. Lämna plats. - Le.
Richard Costello.
Du är gripen för inblandning i mordet på Marlon Rochelle.
- Bruno Di Bari. Du är gripen. Kom. - Akta kostymen.
Det måste vara ett misstag.
Säg inget, Richie. Inte ett ord utan advokat.
Släpp mig, för fan. Vet du vem jag är?
Mr Costello!
- Herr vice borgmästare. Marlon Rochelle? - Tina, vad nu?
Här borta, tack.
De har hittat en kropp.
Nej...
Var hittades den?
Nära Hudson-floden.
Virad runt en kvinnokropp.
Vi har inget namn än. Hon såg ut att bo på gatan.
Vi utesluter inget.
Men en kvinna har nyligen setts, i en sån här jacka, ihop med Yuusuf Egbe.
Hur dog hon?
Hon drunknade.
Vi har börjat söka igenom området.
Han är död.
NEW YORK-POLISEN - 27: - E DISTRIKTET
Bandet visar att du var ansvarig för Marlon Rochelles död.
Han snodde från dig.
Han sålde sig bakom klubben, och du fick inget.
Jag väljer att tiga.
Sen vaknade Kennedys samvete, och han snackade bredvid mun.
Var det därför du dödade honom?
Jag väljer att tiga.
Vem ringde och bad dig röja undan Marlons kropp?
Jag väljer att tiga.
Mr Lakatos.
Vi fann en stor mängd kokain i er firmas kassaskåp.
Jag råder dig att lyssna på advokaten och börja prata.
Jag väljer att tiga.
Samtalet kommer och du...
Vad gör du?
Jag väljer att tiga.
Och sen?
Vadå? Gillar du att ta souvenirer?
Det är bäst att du pratar, Misha.
De som dröjer sig kvar.
De som...
...inte låter en sova om natten.
Och Marlon Rochelle.
Var lämnade ni honom?
Där vi lämnar soporna.
Vem gav ordern?
Bruno Di Bari.
Ordförande Costellos svåger.
Du måste berätta vad som hände.
Och det nu.
Jag ville inte att han skulle sluta så här.
- Jag bad inte om... - Att de skulle döda honom?
Att låta bli att ingripa?
De lyssnade inte på mig. Jag...
...försökte stoppa det.
De satte handfängsel på mig. Jag kunde inte se.
Men jag hörde dem. De slog och sparkade honom.
Han skrek och jag gjorde inget.
Jag är ett avskum.
Har du nån aning om hur det känns att gömma sitt sanna jag hela livet?
Man försöker passa in.
Hoppas och ber att ingen ser.
Grabben såg det.
Ja.
Och det blev hans död.
Det blev... hans död.
Det blev hans död.
202 - FÖRHÖRSRUM
Tack.
Edgar Anderson har synts till nära parken.
Edgar.
Herregud. Edgar.
Herregud.
Jävlar.
Vad fan?
Hej, det här är familjen Anderson.
- Lämna ett meddelande efter tonen. - ...efter pipet!
- Glöm inte numret. - Och glöm inte lämna numret!
Bingo!
Cassie, inspektör Ledroit här. Snälla, svara.
Hej.
Det räcker.
Starka sydvästliga vindar för med sig milda temperaturer.
Senaste nytt. Live från New York.
Demonstranter fortsätter samlas i Central Park,
och vi rapporterar direkt hela dan.
Vräkningen av hemlösa från tunnelbanan
har väckt stor ilska mot Stadshuset.
Stadshuset möter allt starkare...
Ursäkta.
- Stadshuset säger att de vill hjälpa oss. - Ursäkta.
Men de kastar bara ut fattiga
för att göra plats åt nya lägenheter och hotell.
- Ursäkta. - Är det rättvist?
Nej!
Det ni ser som en trottoar,
kan vara nåns vardagsrum, sovrum eller badrum. Inte sant?
- Ja! - Det är orättvist. Folk är värda trygghet.
- Att höra till. - Ur vägen.
- Vi vill ha hem åt alla. - Backa.
Vi vill ha hem, inte hemlöshet!
- Hem! Inte hemlöshet! - Backa.
Hem! Inte hemlöshet!
TV-STUDIO 4
- Vincent. - Ja, hej.
Du får inte gå in!
Var fan är du? Var är du?
Fan. Var är du, kompis?
Fan också.
Fan också. Fan.
Men för helvete.
Vad har de gjort med dig?
De har använt nitar istället för gummistroppar.
Okej, nu får du komma ut härifrån. Nu hittar vi vår pojke.
Hem åt alla!
- Hem åt alla! - Hallå!
Hem åt alla!
Ner med dig!
Ner från scenen!
Hallå!
Ja!
Ni från pressen med kameror! Här borta! Hallå!
Hallå, Edgar.
- Edgar, kompis? - Hem åt alla!
Hör du mig? Jag ska ingenstans.
Edgar, ser du mig? Edgar?
Edgar? Snälla, lyssna på mig.
Får jag en sekund?
- Vad vill du ha, grabben? - Fattiga riddare, tack.
- Sitt ner. Du får dem strax. - Du lyckades. Det är jag, Eric.
Jag hoppas att du tittar för din pappa är en korkad idiot.
Men han är ledsen.
Han är jävligt ledsen.
Alla förtjänar ett hem där de känner sig trygga och inte rädda,
och han svek dig.
Men han kan bättra sig.
Han vill bättra sig.
Han kommer att bättra sig.
Sanningen är den...
Sanningen är...
Hör du mig ens, Edgar?
Sanningen är...
Åh, grabben...
Sanningen är...
"Alla vill förändra världen."
"Men ingen vill förändra sig själv."
- Vem är det? - Tolstoj.
Leo Tolstoj.
- Jag ska förändra mig, Edgar. - Ja! Vi vill se förändring!
- Förändring för alla! - Eric!
Förändring för alla!
Nej, jag är inte klar.
Ge mig micken.
Edgar, kompis.
Om du ser det här...
...så tävlar vi hem.
Vi ses där, kompis.
Heja, Eric!
Vincent!
Ursäkta mig.
Titta! Det är Eric! Vänta, Eric!
Det är Eric!
Eric!
Spring, Eric!
Vilket pucko.
Edgar?
Din dumme jävel!
Bort från vägen! Hör du mig?
- Pappa! - Edgar.
Edgar!
- Skitstövel! - Herregud. Du lever!
Edgar!
FÖRSVUNNET BARN - MARLON ROCHELLE
Han sover.
Jag ringer när jag får ta emot besök.
Det är jag.
Jag förgiftar allt.
- George. - Mr Anderson.
Då så.
Övriga nyheter. Vi får rapporter om flera gripanden
i fallet med den försvunna tonåringen Marlon Rochelle.
De tros vara kopplade till nattklubben The Lux.
Vi har inte lyckats nå ägaren Alexander Gator för en kommentar.
I en räd mot mr Gators förra klubb, The Sierra, för sex år sen
avslöjades en pedofilring med flera högprofilerade kunder,
bland annat en senator, en Hollywood-skådespelare
och en kreativ chef på ett populärt barnprogram.
Ytterligare avslöjanden blir troligen karriärhotande
eftersom detaljerna blir kända för allmänheten.
Du är en död man, Nokes.
Hej, det här är Leonard Wilson. Jag kan inte svara.
Lämna ett meddelande efter pipet. Ha en bra dag.
Övriga nyheter. Sökandet fortsätter efter 14-årige Marlon Rochelles kvarlevor.
Genom att hitta honom hoppas man kunna sätta punkt
för den här skandalösa och tragiska perioden i NYPD:s historia.
I ett tal till pressen,
där hon anklagade förre vice borgmästaren Costello med flera,
reflekterade mrs Rochelle över sin sons död och sa...
Min son var 14 år gammal.
En dag kom han inte hem.
Min son var full av kärlek.
Full av hopp.
Full av tillit mot människor.
Men världen är inte rättvis och...
SPONSRAD AV GODDAG SOLSKEN
...reglerna är inte rättvisa.
Hans tillit sveks,
men kärleken och hoppet lever vidare.
Så länge jag lever kommer jag aldrig att sluta tro på kärleken.
Jag slutar inte tro på hoppet.
Min son förtjänade att bo i en stad som älskade honom.
Han förtjänade att bo i en stad som skyddade honom.
Han förtjänade och hoppades på mer än det här.
Hoppet om att den här staden, att vi kan bättra oss.
Inte imorgon utan här och nu.
Min son hette Marlon Rochelle.
Bättra er.
För min son. För allas våra söner.
För Marlon. Snälla...
...bättra er.
NÅGRA MÅNADER SENARE...
Vincent.
Pappa.
- Tack för att du kom. - Du ser ut att må bra.
Jag mår bra. Så sakteliga.
Jag kommer att göra det, hoppas jag.
Jag tänkte bara.
Minns du hur gammal jag var när vi besökte djurparken där borta?
- Jag har ett möte om 20 min... - Jag måste ha varit fyra eller fem.
Vi kom hit jättetidigt före ditt jobb. Bara vi två.
Vi gick tillsammans igenom grinden och du sa:
"Goddag solsken."
Minns du det?
Vi tittade på uttrarna, aporna, isbjörnarna.
Jag älskade isbjörnarna.
- Jag vet inte vad det här... - Och ibland gick vi och åt...
Fattiga riddare.
Ja, fattiga riddare.
- Det hade jag glömt. - Jag måste...
En gång i tiden, pappa...
En gång i tiden beundrade jag dig.
Respekterade dig.
Men inte nu längre.
Den här parken du älskar, parken ditt program utspelar sig i.
Den klubbades igenom 1857 när de fria svarta amerikanerna,
de immigrerade irländarna och tyskarna som bodde här
beordrades att lämna Seneca Village
så New York-borna kunde gå ut med sina barn här.
Du måste inte respektera det, men du kan inte förneka det.
Det heter utveckling.
Eller stöld.
Farväl, pappa.
Goddag solsken! Välkomna till solskensupplevelsen.
Jättebra. Inga kameror. Ingen inspelningsutrustning, tack.
Biljetterna är onumrerade. Sitt där ni hamnar.
Men alla är vinnare här.
Vi går in här, en och en.
Håll händerna i fickorna.
Tuggummi är inte tillåtet. Inget godis...
Sen som alltid.
- Hej. - Hej.
- Är du redo? - Ja.
- På repetitionen hängde munnen. - Ja.
- Håll hårt i den. - Visst.
- Gummistroppar, inte nitar. - Precis.
Här är fötterna. Minns du vad vi sa om rösten?
- Du måste... - Mörkare.
- Precis. - Okej.
- Det kommer att gå jättebra. - Tack.
Då så, kompis.
Nu kör vi.
Du, Bug! Har du hört den om granen som ville lära sig mer?
- Vet inte. - Han började i "trädje" klass.
Här kommer Eric. Var inte rädd.
Bara en gren till. Du är nästan uppe.
- Fortsätt. - Du ser inte utsikten om du blundar.
- Du klarade det! - Men jag är rädd, Mush.
- Jag är inte rädd för nåt. - Jag är rädd för världen under oss.
Var inte rädd, Eric. Du har oss.
Det har jag visst.
Eller hur?
THE LUX - STÄNGT
Det är Michael.
Hej!
Oj, tack. Ställ det där.
- Kan jag packa upp... - Tack. Nej, det är bra så.
Jag passar mitt barnbarn. Det där är Anitas son, McKay.
Ska du inte sätta dig lite? Jag fixar nåt att äta åt dig.
Goddag solsken!
Okej, en till. Se levande ut!
Kom igen.
Ett, två, tre.
Goddag solsken!
Okej, det blir bra. Tack.
Tack.
Åh, oj!
- Hej. - Hej.
- Det är på riktigt. - O ja. Det är på riktigt.
- Och Edgar? - Han är jätteglad.
- Okej. - Vi hämtar honom vid åtta.
- Programmet var toppen. - Tack.
Kul att se dig, Sebastian.
Edgar?
Hej.
Vad heter du?
Jag heter Vincent.
Trevligt att träffas, Vincent. Jag heter Eric.
Trevligt att träffa dig också...Eric.
Har inte vi träffats förr?
- Tror inte det. - Inte? Okej.
Det var märkligt, för du är jättelik nån jag kände förr.
Jaså, okej.
- Vad hette du nu igen? - Eric.
Eric. Just det, nu är jag med.
- Du är väl det nya monstret? - Ja.
- Hur går det, då? - Inte illa.
- Är det sant? - Ja.
Undertexter: Jessika Johansson