ЕРІК
Гаразд. Хто наступний? З вершками й цукром?
Тримайте.
- Тримай. - Дякую.
Кессі, краще йди додому.
Поспи. Ти всю ніч не спала.
Схоже, вони теж.
Мерія отримує все більше критики
через суттєво недооцінені масштаби проблеми бездомних
під час спроби очистити Нью-Йорк минулої ночі.
Через сильне затоплення метро і тунелів під час евакуації
сотні бездомних опинилися на вулицях міста. Далі буде.
Серед інших новин:
поліція Нью-Йорка продовжує пошуки Юсуфа Еґбі,
волоцюги, пов'язаного зі зникненням дев'ятирічного Едґара Андерсона,
з огляду на посилення занепокоєння щодо безпеки та добробуту зниклої...
Гей, Гейторе.
- Обережно там. - Ага.
Вибач.
Вільямове?
Тримай.
Тож? Яким був Вільям?
Кумедним.
Вмів дістати, коли хотів.
Завжди вмів мене відволікти. З ним я почувався вдома.
Як познайомилися?
Я почув його гру.
У Лінкольн-центрі. Він грав якийсь твір, і...
Мене просто прорвало.
Я потім підійшов і сказав, що мені сподобалося...
І...
так все й почалося.
Він про нас знав?
Він знав достатньо. Що між нами щось було.
Ага.
Щось було.
Дякую.
За минулу ніч.
За підтримку.
Ну, я ще нічого не зробив.
Не хочу знову дивитись.
Перемотай до 23:23.
До того нічого цікавого.
Вибив з ТіДжея, перш ніж той звалив з міста.
КАМЕРА СПОСТЕРЕЖЕННЯ — КАСЕТА 8
12.06.1984
«ВОВКИ» 08
Дідько!
Схоже, день буде без опадів, температура пополудні підвищиться...
Я поїду у відділок. Усе гаразд?
Так.
Скільки маю часу?
Щойно випливе, відділ убивств буде в «Люксі» за годину.
Ні, не роби цього, Майкі. Це твоя справа.
Відділ убивств?
Що з тобою, бляха, трапилося?
Скористайся своєю владою і зроби щось.
Тут достатньо імен, щоб їм нашкодити.
То завдай їм шкоди, Майкі.
Знаю, ти на це здатен.
«Завдати шкоди»?
Я боюся, що завдаватиму шкоди і не спинюся.
Що мене відтягатимуть.
Я так довго прикидався, що сам себе лякаю.
Мій гнів так глибоко всередині, що я вже не можу його стримувати.
От і добре.
ТіДжей всі імена занотував.
Хіба ж вона не мила?
Так.
Встаньте.
Пані Андерсон дзвонила, питала, чи є новини про її дитину.
Чоловік досі не приходив додому.
Гадаю, вона всю ніч чекала.
Ми й далі шукатимемо Едґара Андерсона і Юсуфа Еґбі.
У парку збираються протестувальники.
- Більшість патрульних вже там. - Виконуй.
Гаразд.
З тобою все добре?
Тебе Кріпп питав.
Гаразд. Зберіться.
Ну ж бо!
Перегляньте уважно цю касету.
Побачене може вас шокувати.
Чоловіки, яких ви бачите на записі, це поліція Нью-Йорка.
- Вимкни. - Зверніть увагу на дату.
- Дванадцяте червня минулого року. - Ледрою.
Те, що ви бачите — це вбивство Марлона Рошелля.
Передай запис відділу вбивств.
Спенсе, Брайсоне, приведіть детектива Нокса.
- Попереджаю, Спенсе. - Йдіть!
Стояти! Куди ти йдеш?
Віллісе, Лопезе, їдемо на завод «Гудзон Санітейшн»,
беремо Лакатоса та Мішу Варґу.
- Тобі потрібен ордер. - Негайно.
Що ти, в біса, робиш?
Я роблю те, що мав вже давно зробити ти.
Прибери від мене руки.
Це моє розслідування, Кріппе.
Моє розслідування.
Чи підключити відділ внутрішніх справ?
Певен, їх зацікавить, як ти мені заважав.
Ні, знаєш, до біса це. Ходім одразу до преси.
- Вони розіпнуть твою дупу. - Нехай!
Не роби цього, Ледрою.
Вже зробив.
Відійди.
Дідько!
Гей.
Клоуне!
Прокидайся!
Лежачи в лайні і багнюці, ти малого не знайдеш.
Відвали від мене.
Боже. Моя голова.
Я не хочу проблем. Просто по речі прийшов.
Ні, чекай.
Це мій малий зробив. Це був мій син.
Мій син, Едґар.
Це він зробив. Знаєш його?
- Знаєш Едґара? - Нічим не можу допомогти.
Що? Ти ж його знаєш. Це...
Що ти зробив з моїм сином?
Якщо ти його скривдив, я тебе вб'ю!
Скривдив? Я йому допоміг!
Допоміг? Я тобі не вірю. Ти, бляха, брешеш!
Я знайшов його. Дбав про нього.
Він тебе боявся. Не дивно, що він не хотів додому.
Тебе звати Вінсент? У тебе є дружина Кессі.
Едґарова мама.
Ти дуже добре малюєш.
А Кессі
пахне кавою і квітами.
- І цигарками. - Так, це правда.
Я всього цього не хотів. Він сам до мене прийшов.
Він мене вислідив.
Ясно?
Де він зараз?
Де він?
Я спускаюся через каналізаційний люк.
Там небезпечно зістрибувати, якщо не знаєш як.
Наступної ночі ми почули крики хлопця.
Певно, пішов за мною і впав.
Що ти таке кажеш?
Він забився? Він постраждав?
Він гарненько так порізався.
- Дідько. - Чув?
Вирішив його підрихтувати. Хороший малий.
- Він хороший. - Він чудовий.
- Ага, а ти його втратив. - Замовкни!
Тоді свою пику в новинах побачив. Я в лайні. Відправив його назад.
Назад? Це куди?
Він не хотів іти, але...
- Назад через каналізацію. - Що? Яку каналізацію?
Отам, прямо. Потім звертаєш ліворуч.
Іди прямо, а потім праворуч. Клянуся богом, я зробив усе, що міг.
- Покажи мені. - Маю забиратися.
Якого біса? Покажи, де!
- Сам шукай. - Дідько.
Він вирішив триматися подалі.
Не хотів вертатися додому, бо ти лайняний батько.
- Довбаний наркоман. - Замовкни!
Гей! Він утік через тебе.
Ні!
Він боявся тебе, власного батька.
Ні. Чому? Чого мене боятися?
Недостатньо ставити запитання. Маєш слухати відповіді.
Постійно всіх звинувачуєш,
та лиш глянь на себе в дзеркало.
Справжні монстри ховаються не під ліжком, Вінсенте.
Це ти.
Здохни!
Вітаю, це офіс пана Ді Барі. Пан Ді Барі зараз відсутній.
Бляха!
Поліція Нью-Йорка! Стояти!
Руки вгору! Не рухатися.
- Поліція! Відчиняйте! - Виходьте з піднятими руками!
Руки за голову. Вийдіть. Не змушуйте повторювати!
Ворушіться! Хутко! У сторону.
ЗНИК 9-РІЧНИЙ ОНУК ЗАБУДОВНИКА АНДЕРСОНА
МАТИ ЗНИКЛОГО НЕ ЗДАЄТЬСЯ
ПОЛІЦІЯ НЕ МОЖЕ ЗНАЙТИ ЗНИКЛОГО ХЛОПЦЯ
«ВОВКИ» 08
Гаразд. Річарде!
- Зробімо фото? - Звісно.
Майже закінчили.
- Поліція Нью-Йорка. - Усміхніться.
Річарде Костелло.
Вас заарештовано у зв'язку з убивством Марлона Рошелля.
- В'яжіть. - Ді Барі.
- Вас заарештовано. - Не чіпай костюм.
Тут, напевно, якась помилка.
Нічого не кажи, Річі. Нічого не кажи без адвоката.
Відчепіться від мене! Ви хоч розумієте, хто я?
Пане Костелло!
- Заступнику мера, що з Марлоном Рошеллем? - Тіно? Що таке?
Відійдіть, будь ласка.
Тіло знайшли.
Ні...
Де її знайшли?
Поруч з Гудзоном.
Вона замоталася навколо тіла жінки.
Ми не знаємо її імені. Та вона, певно, жила на вулиці.
Ми нічого не виключаємо.
Та, скоріше за все,
саме цю жінку в цій куртці нещодавно бачили з Юсуфом Еґбі.
Як вона померла?
Потонула.
Та ми прочісуємо територію навколо.
Він мертвий.
ПОЛІЦІЯ МІСТА НЬЮ-ЙОРК 27-Й ВІДДІЛОК
На записі видно, що саме ви винні в смерті Марлона Рошелля.
Він наживався з ваших прибутків.
Приторговував собою поза клубом, тож гроші йшли не вам.
Я скористаюся 5-ю поправкою.
Потім у Кеннеді прокинулася совість. Він почав забагато говорити.
Тому ви і його вбили?
П'ята поправка.
Хто викликав вас, щоб позбутися тіла Марлона Рошелля?
Я скористаюся 5-ю поправкою.
Пане Лакатосе,
ми знайшли багато кокаїну в сейфі вашої компанії.
Дуже раджу порадитись з адвокатом і почати говорити.
П'ята поправка.
Тобто вам дзвонять, і ви...
що робите?
Я скористаюся 5-ю поправкою.
То що?
Подобається лишати сувеніри?
Краще починайте говорити, Мішо.
Від тих, що лишаються з тобою.
Тих, що...
не дають спати вночі.
А Марлон Рошелль?
Де викинули його тіло?
Туди ж, куди і все сміття.
Хто наказав вам це зробити?
Бруно Ді Барі.
Свояк радника Костелло.
Розкажіть, що сталося. Детально.
Кажіть.
Я не хотів, щоб з ним це сталося.
- Я не просив... - Їх його вбивати?
А вас — стояти осторонь?
Вони мене не слухали. Я...
намагався це зупинити.
На мене одягли наручники. Я не міг дивитися.
Та я чув їх. Вони били його кулаками й ногами.
Він кричав, а я просто стояв.
Яка я мерзота.
Ви хоч уявляєте, як це, усе життя ховатися?
Намагатися вписатись.
Молитися, що не помітять.
Хлопець помітив.
Він зрозумів.
І помер за це.
Він...
помер за це.
Він за це помер.
202 КІМНАТА ДЛЯ ДОПИТІВ
Дякую.
Едґара Андерсона бачили біля парку.
Едґаре.
Боже мій. Едґаре.
Господи.
Дідько.
Якого біса?
Привіт, це родина Андерсонів. Лишіть повідомлення...
Після сигналу!
Не забудьте залишити номер.
І не забудьте лишити номер!
Саме так!
Кессі, це детектив Ледрой. Візьміть слухавку.
Алло?
Годі вже.
Сильний південно-західний вітер принесе теплу погоду.
Останні новини. Прямий репортаж з Нью-Йорка.
Натовп протестувальників у Центральному парку все збільшується,
ми вестимемо репортажі в прямому ефірі.
Виселення бездомних із тунелів метро
викликало хвилю обурення проти мерії.
Мерію все частіше...
Перепрошую.
У мерії кажуть, що хочуть допомогти.
Перепрошую.
Та вони лише виселяють бідних,
щоб звільнити місце для нових будинків і готелів.
- Перепрошую. - Хіба це чесно?
Ні!
Що вам здається тротуаром,
цілком може бути чиєюсь вітальнею,
спальнею чи довбаною ванною, правда ж?
- Так! - Це нечесно. Люди заслуговують на безпеку.
- Належати до громади. - З дороги.
- Ми вимагаємо домівки для всіх! - Назад.
Ми хочемо домівки, а не бездомних, так?
- Домівки! Не бездомних! - Назад.
Домівки! Не бездомних!
ТЕЛЕСТУДІЯ 4
- Вінсенте. - Так. Привіт.
Вінсенте, вам сюди не можна!
Де ти, в біса? Де ти?
Дідько. Де ти, друже?
Дідько.
От дідько. Дідько.
Бляха.
Що вони з тобою зробили?
Ясно. Використали довбані болти, а не гумки.
Гаразд, давай тебе звідси заберемо.
Ходімо по нашого хлопчика.
Дім для всіх!
- Дім для всіх! - Гей!
Дім для всіх!
Злазь!
Злазь зі сцени, чувак!
Гей!
Так!
Журналісти з камерами. Сюди! Гей!
Гей, Едґаре.
- Едґаре, друже? - Дім для всіх!
Ти мене чуєш?
Я нікуди не піду.
Едґаре, ти мене бачиш? Едґаре?
Едґаре? Вислухай мене, прошу.
Лише хвилинку, гаразд?
Чого тобі, малий?
Солодку грінку, будь ласка.
- Сідай, зараз принесу. - У тебе вийшло, друже. Це я, Ерік.
Сподіваюся, ти зараз дивишся, бо твій татко повний ідіот.
Але йому шкода.
Йому дуже шкода, бляха.
Кожен заслуговує на дім, де їм безпечно і не страшно,
а він тебе підвів.
Та він може виправитися.
Він хоче виправитися.
Він виправиться.
Правда в тому, що...
Правда в тому...
Ти хоч мене чуєш, Едґаре?
Правда в тому...
Хлопчику мій...
Правда в тому, що...
«Кожен хоче змінити світ.
Та мінятися не хоче ніхто».
Це хто?
Толстой.
Лев Толстой.
Я змінюся, Едґаре.
Так! Ми хочемо змін!
Зміни для всіх!
Еріку!
Зміни для всіх!
Ні, я ще не закінчив.
Гей, дай мікрофон.
Едґаре, друже.
Якщо ти це бачиш...
наввипередки додому.
Побачимося там, малий.
Уперед, Еріку!
Вінсенте!
Перепрошую.
Дивіться! Це ж Ерік! Еріку! Еріку, чекай!
Це ж Ерік!
Еріку!
Біжи, Еріку!
Оце ідіот.
Едґаре?
Тупий ти сучий сину!
Ану нахрін з дороги!
- Ти мене чуєш? - Тату!
Едґаре.
Едґаре!
- Придурок! - Боже! Ти живий!
Едґаре!
ЗНИКЛА ДИТИНА МАРЛОН РОШЕЛЛЬ
Він заснув.
Я подзвоню, коли дозволять візити.
Це я.
Я — та токсична річ.
- Джордже. - Пане Андерсоне.
Давайте.
Серед інших новин: повідомляється про низку арештів
у зв'язку зі зникненням підлітка Марлона Рошелля.
Справу пов'язують з клубом «Люкс»,
чий власник, Александр Гейтор, недоступний для коментарів.
Рейд на колишній клуб пана Гейтора, «Сьєрра», шість років тому,
викрив бордель з неповнолітніми, з ВІП-клієнтами, серед яких виявилися
сенатор, голлівудський актор
і провідний автор популярного дитячого телешоу.
Оскільки деталі стають надбанням громадськості,
схоже, що ця справа понівечить ще не одну кар'єру.
Ти мрець, Ноксе.
Це Леонард Вілсон. Зараз я не можу відповісти.
Залиште повідомлення після сигналу. Гарного дня.
До інших новин: тривають пошуки
останків 14-річного Марлона Рошелля.
Сподіваємося, що його виявлення покладе край
цьому скандальному і трагічному періоду в історії поліції Нью-Йорка.
У виступі перед пресою
зі звинуваченням ексзаступника мера Костелло та його поплічників,
згадуючи про смерть свого сина, пані Рошелль заявила...
Моєму синові...
було 14 років.
Якось він пішов і не повернувся.
Він був сповнений любові.
Надії.
Віри в людей.
Та цей світ несправедливий і...
ЗА ПІДТРИМКИ «БУДЕ СОНЦЕ»
...правила в ньому нечесні.
Його довіру зрадили, та
його любов і надія досі живі.
Допоки я жива,
я не зраджу любові.
Я не полишу надію.
Мій син заслуговував жити в місті, що його любило.
Він заслуговував жити в місті, що його захищало.
Мій син заслуговував і сподівався на краще.
Ця надія, що наше місто, що ми здатні на більше.
І не завтра, а вже сьогодні.
Мого сина звали Марлон Рошелль.
Постарайтеся.
Для мого сина. Для всіх наших синів.
Заради Марлона.
Прошу вас...
постарайтеся.
КІЛЬКА МІСЯЦІВ ПО ТОМУ...
Вінсенте?
Тату.
Дякую, що прийшов.
Добре виглядаєш.
У мене все добре. Вже майже.
Сподіваюся, колись буде.
Я тут подумав...
Пам'ятаєш, скільки мені було, коли ми були тут у зоопарку?
- У мене зустріч на тому боці міста за 20... - Чотири чи п'ять.
Ми приходили дуже рано, перед твоєю роботою, лише вдвох.
Проходили крізь ті ворота, і ти сказав:
«Буде сонце».
Пам'ятаєш?
Ходили дивитися на видр,
мавп, білих ведмедів.
Обожнював їх.
- Який це має стосунок... - А інколи ти пригощав мене...
Cолодкими грінками.
Точно. Солодкими грінками.
- Я про них зовсім забув. - Я справді маю...
Колись, тату...
Колись я тобою захоплювався.
Поважав навіть.
Але тепер вже ні.
Парк, що ти так любиш.
Цей парк, де ти розігруєш це твоє шоу.
Цей парк був затверджений у 1857 році,
коли тутешнім вільним чорним американцям, ірландцям-іммігрантам і німцям
наказали покинути Сенека-Вілледж,
щоб жителі Нью-Йорка могли гуляти тут з дітьми.
Ти не зобов'язаний це поважати, але й заперечити не можеш.
Це називається прогрес.
Або крадіжка.
Бувай, тату.
«Буде сонце»! Вітаємо в «сонячному» світі.
Чудово. Без камер. Без запису, будь ласка.
Квитки не пронумеровані. Займайте місця.
Але ви всі тут переможці.
Ми зайдемо рядочком у ці двері.
Тримайте руки в кишенях.
Жодної жувальної гумки. Жодних цукерок...
Однак спізнився.
- Привіт. - Привіт.
- Готовий? - Так.
- На репетиції рот змістився. - Ага.
- Тому тримай його міцно. - Звісно. Гумка, не болти.
Саме так.
Ось ноги. Щодо голосу, пам'ятаєш, про що ми говорили?
- Треба... - Нижчий голос.
- Отак. - Гаразд.
У тебе вийде.
Дякую.
Ну ж бо, друже.
Зробімо це.
Гей, Баґу. Чув жарт про початок кукурудзи, що хотів вчитися?
- Ні. - Він записався в початкову школу.
А ось і Ерік. Не лякайся.
Ще одна гілка. Ти майже дістався.
Ну ж бо.
Якщо прикрити очі, краєвиду не побачиш.
Ти зробив це, Еріку!
Але мені страшно, Маше.
А я нічого не боюся.
Я боюся світу під нами.
Не бійся, Еріку. У тебе є ми.
А й справді,
еге ж?
«ЛЮКС» ЗАЧИНЕНО
Це Майкл.
Привіт!
Нічого собі. Дякую. Поклади сюди.
- Дякую. Не варто. - Покласти в...
- Дякую. - Нема за що.
Наглядаю за онуком. Це син Аніти, Макай.
Присядь. Давай я тобі щось приготую.
«Буде сонце»!
Ще одненьку. Усміхаємося!
Ну ж бо.
Один, два, три.
«Буде сонце»!
Гаразд. Вийшло. Дякую.
Дякую.
Ого!
- Привіт! - Привіт.
Це все насправді.
Так! Це все насправді.
А з Едґаром усе гаразд?
Так, він у захваті.
- Гаразд. - Ми заберемо його о восьмій.
- Шоу було чудове. - Дякую.
Радий бачити, Себастіане.
Едґаре?
Привіт!
Привіт.
А тебе як звати?
Мене звати Вінсент.
Радий знайомству, Вінсенте. Я Ерік.
Я теж радий знайомству...
Еріку.
А ми хіба не знайомі?
Не думаю.
Ні? Ну гаразд.
Та це дивно, бо ти схожий на декого, кого я колись знав.
А. Гаразд.
То як там тебе звати?
- Ерік. - Ерік? А, точно.
Тепер я зрозумів. Ти тут новенький монстр?
- Ага. - І як тобі тут?
Непогано.
- Справді? - Ага.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко