Заповядай в скромния ми дом. - Много е приятно.
Влизай. - Яко. Благодаря.
Останала е храна, ако си гладен. - Картофи. Супер.
Мамка му!
За миг ми се стори, че е чичо. - Той сигурно е секси.
Уил. - Мади. Здравей.
Да идем в стаята ми.
Хубава стая.
Дали да продължим? - Да. Затворих вратата.
Имам ли официално съгласие да правим секс?
Да. - Супер. Благодаря.
Мислех, че ще гледаш края с мен.
Идвай. - Имам нещо важно.
Боже. Райли ми пише в момента.
Вие двете гледайте сериала.
Всичко е наред. - Не! Стига.
Ще дойда друг път. - Райли, не издавай.
Трябваше да изчакаш. - Извинявай.
Сладък сутиен. - Благодаря.
Гърдите ти са супер. - Така ли?
Да. Взех любимите ти. Имат вкус на масло.
Чао. - Чао. Беше ми приятно.
Приятно гледане.
Хубава риза. - Благодаря. Приятна вечер.
НЕКА ПЪТУВАНЕТО ЗАПОЧНЕ
Как точно протича? За първи път съм на парти за развод.
Една от майките в яслата на Франсис прави преди три години.
Трябваше да държим спонтанна реч,
за да я ободрим. - Божичко.
Мразя да говоря пред хора. - И аз.
Затова съм подготвена. - Какво? Не ме предупреди.
Нищо. Ще се престоря, че го мисля в момента.
Ще кажа: "В живота
се губим и намираме, се губим и намираме стотици пъти.
Но това е само миг, който ще отмине.
Важното е, че можеш да разчиташ на нас".
Да. Става за Кристин и тъпия й сок от зеленолистни.
Нали? - Да.
Ти имаш кристали. - Няма лошо.
Дами. Здравейте! Тъкмо навреме. - Здравей.
Настанявайте се.
Първо искам да благодаря на всички,
че дойдохте да подкрепите Кристин в този труден етап от живота й.
Сега ще направим кръг и ще й кажем по нещо разведряващо и мило.
Коя иска да започне?
Кейти, да започнем от теб.
От мен? - Да.
Добре.
Кристин...
В живота ще се губиш и намираш стотици пъти.
Ще се губиш и намираш. Това важи за всички ни.
Но това е само момент, който ще премине.
Важното е, че можеш да разчиташ на нас.
Красиво начало, Кейти.
Благодаря. - Кейти, ела.
Толкова проникновено. - Беше от сърце.
Съжалявам.
Силвия, твой ред е.
Трудно ще я минеш. - Благодаря.
Когато нашите се разведоха, на баща ми му се отрази добре.
Той разцъфна.
Записа се в яхтклуб, написа мемоар. По едно време отвори ресторант.
Покори Килиманджаро. Живя до 85 години, гребейки от живота.
И теб те очаква същото, Кристин.
Колко вдъхновяващо!
А какво стана с майка ти? - Пълна трагедия. Не се съвзе.
Но е жива.
Да. Ако може да се каже така.
Харесвам ексцентричността на Силвия. Но тя изяде реч.
Е, женени сме отдавна. Пълна е с изненади. Не ми доскучава.
Явно Силвия преживява криза на средната възраст.
Заради работата и грижите за децата, дрън-дрън.
По-добре от татуировка на гърба или "Яж, моли се и обичай".
Измислих нещо.
Обадих се на Кърк Фрийдкин в "Тоби", защото чух, че разширяват
отдела по сливания. Оказа се, че търсят хора.
Само ще кажа... - Да?
...да не се месиш прекалено в професионалния й живот.
Опитвам се да помогна.
Понякога губиш мярка. - По-точно?
В момента ръцете ти са свити в юмруци. - Жена ми сдъвка речта на шефа.
Нормално е да съм стресиран.
Ако искаш да помогнеш на Силвия,
дай й визитката на Кърк и я остави да прави каквото реши с нея.
Бъди спокоен. Престори се.
Да. Мога да го направя на 100%.
Да. Може би не на 100%.
А на 30%.
Кажи: "Ето ти визитката. Оставям те".
Схващаш ли? - Да.
Дай й визитката и се отдръпни като спокоен човек.
Съгласен.
Обядът. - Да!
Франсис, сложи масата, ако обичаш.
Здравейте. - Здравей!
Хей. Защо нямаме пилешки хапки?
Защо имаме списък за пазаруване, ако никой не пише в него?
Извинявай. Изядох ги.
Изял си ги? Те са отвратителни. Направени са от пилешки човки.
От пилешки човки? - Не. Шегувам се.
Защо ги даваш на децата? - Ядат ги, а нямам сили да споря.
Здрасти.
Относно това, за което говорихме на срещата, имам нещо за теб.
Какво е това? "Кърк Фрийдкин от "Тоби, Фрийдкин, Куонг и Зелман".
Какво е това? - Знаем се с Кърк Фрийдкин.
Кой е Кърк Фрийдкин?
Той е адвокат. - Досетих се.
Днес говорих с него и спомена, че разширяват отдела по сливания.
Каза да му се обадиш.
Не съм те молила. - Знам. С Кърк се знаем отдавна.
Не съм ти благотворителна кауза.
Какво е благотворителна кауза? - Не. Правя услуга на него.
Знае ли, че не съм практикувала 13 години?
Да. - Кажете ми.
Че мога да работя само между 9 ч. и 14 ч.?
Да. Прие го. - Какво е благотворителна кауза?
Знае ли, че съм ужасен адвокат?
Това го спестих. - Какво е благотворителна кауза?
Когато правиш услуга на някого от съжаление.
Франсис, сложи масата.
Слагам я! - Съжалявам, сърдиш ли ми се?
Да се сърдя? Не, благодарна съм.
Много мило. - Защо се държиш странно?
Не се държа странно. Слушам баща ти. Кога да му се обадя? След седмица?
Обади му се сега.
Добре. - Когато решиш.
Имаш визитката му, така че каквото решиш, е добре. Здрасти.
Здравейте, обажда се Силвия Грийвс. Във връзка със... Не.
Здравейте. Силвия Грийвс. Обаждам се във връзка със... себе си.
Г-н Фрийдкин. Силвия Грийвс. Да, адвокат.
Кога съм казвала това? Кога някой е казвал това?
Ти можеш.
Хей. - Как си, пич? Свободен ли си?
Кой съобщава в "Инстаграм", че заживява с гаджето си?
Не е ли тъпо?
Безвкусно. - Плач за внимание.
Кого го е грижа? Живеете заедно. Честито.
Пишеш ли за това?
В мрежите? - В мрежите!
В мрежите! - И в историите си.
Не пишеш в мрежите. - Нали?
Не пишеш за това в мрежите. - Да.
Това не е за мрежите. Пиши за неща, от които хората се интересуват.
За годеж. Дипломиране. Бебе.
За рождения ден на кучето. - Нали?
Това искам да виждам. - За смърт.
Че баба ти е умряла. - За важните неща!
За активизъм. - Ако си на протест!
За розови шапки! - Ако щурмуваш Капитолия.
Ще те арестуват и вероятно няма да те обвинят.
Това искам. - Ценното.
Да заживееш с някого, не е постижение. - Съгласна съм.
Четките за зъби. - Две четки в чаша?
Тъпо. - На кого му пука?
Какво престараване.
Освен ако не се мести в нова къща,
която бих искала да видя, защото Одри има вкус.
Хей. - Защо?
Реших, че ще я хванеш. - Не съм спортна натура.
Как си, приятелю?
Струва ми се, че го е направила нарочно.
Знае, че съм активен в мрежите.
Знаеш ли какво ще помогне? Ако ти направя купон за развода.
Има ли такова нещо? - Да. Била съм на няколко.
Скоро бях на един.
Приятели се събират и ти помагат да сложиш точката.
Мисля как да кажа нещо саркастично, но звучи приятно.
Звучи сякаш имам нужда от това.
Нали? Ще го организирам. Остави на мен. Ще е забавно.
Просто не искам да умувам над миналото.
В момента гледам към бъдещето.
Искам да бъде за бъдещето. - За бъдещето.
Но не за бъдещето на роботите и космическите кораби.
По-скоро близкото бъдеще. - Абсолютно.
Не се обличай като робот.
Ще имам грижата.
Ще ти вдигна хубав купон с твоите странни приятели.
Защо колелото е в банята? - Защо нещо е някъде?
Леле! Джесипа ака много за размерите си.
Изглеждаш добре. - Благодаря.
Тази къща е твърде малка.
Тази седмица има ли нещо на пазара? - Нищо, което да си позволим.
Дали... - Да. Старческият дом още се продава,
но Уил каза, че ремонтът ще е много дълъг и скъп.
Така ли? - Той разбира. Ремонтирал е много барове.
Знам. Просто ми се струва, че ние трябва да го решим, а не ти и Уил.
Да, прав си.
Как мина с Кърк? - Кой?
Кърк Фрийдкин, на когото щеше да звъниш.
Да. А онзи Кърк Фрийдкин.
Каза, че ще му се обадиш.
Кърк. Каза, че ще му се обадиш. - Знам. Не съм забравила.
Не си го търсила. - Нали ми даде номера му. Ще го направя.
Дай ми време. Настройвам се. - Настройваш се да звъннеш?
Скъпи, защо ме тормозиш?
Попитах дали си се обадила на човека. Забрави.
Ще го направя. - Добре.
Къде ще ходиш пак тази вечер? - На купон за развода на Уил.
Да. Преживява го трудно.
Знаеш ли, че Одри вече живее с новия си приятел?
Как е възможно?
Да. - Леле.
Безвкусно. - Забавлявай се.
Добре. - Чао.
Искаш ли... - Не!
Чао. - Чао.
Кажи пак какво правим тук. - В моя чест ще празнуваме.
Като купон за рожден ден? - Купон по случай развода.
Няма такова нещо. Но аз обичам купоните.
Здрасти. - Привет.
Какво става?
Какво? Видях една от майките от училище на паркинга.
Да не би да й дължиш пари?
Не, телефонно обаждане. Но не ми се разправя.
Здравейте. Благодаря за поканата, Омар.
Уили, честито за развода.
Бутилката шампанско тази вечер е от мен.
Ще вземеш една за цялата маса? - Да, и ще я платя.
Кои са тези хора?
Тези ли? Момчетата от моето братство. Ще ги харесаш.
Хамза, говори.
Защо си го поканил? - Не исках да е неловко на работа.
Силвия, стори ми се, че си ти, но не видях Чарли.
Получи ли съобщението ми? - Да. Ще ти се обадя. Много съжалявам.
Масата ни е готова. - Добре.
Добре.
Преди да сме се насвяткали, какво ще кажете да вдигнем тост?
Първа съм.
Уил, в живота ще се изгубиш стотици пъти.
Стотици.
Сега си объркан. Но можеш да разчиташ на нас.
За изгубването.
Няма да те лъжа, Силвия. Ударил е дъното,
а ти му казваш, че ще стане още стотина пъти. Това е жестоко.
Казвам, че ще се случи на всички нас. Това е част от живота.
Всички се губим. - Да.
Това ми харесва, Силвия. - Благодаря, Омар.
Да, защото някаква е влязла в живота му и го е прецакала.
За щастие, не се налага да търпи повече глупостите й.
Нека спазваме няколко правила.
Не е нужно да плюете бившата ми жена. Нищо твърде негативно.
Ако ще ти олекне да споделиш нещо, направи го, защото затова сме тук.
Може би е прав. Нека всеки на масата да каже пет неща, които не понася в нея.
Не знам дали хуленето на жени е в духа на вечерта.
Не гледай по този начин.
Просто говорим лошо за някой, който случайно е жена.
Тя случайно ми е сестра.
Затова съм от отбора на Силвия. - Да. Какво?
Да гледаме към бъдещето.
Уил, трябва да поканиш онова момиче на среща.
Кое? - Което решиш.
Да. Всички сме еднакви. - Не казах това. Но за целта е така.
Добре.
Да, Уил. - Големия Уил!
Уил! Уил!
Да!
Велик е. - Да.
Дали се забавлява?
Да. Прекарва си чудесно. Защо се притесняваш?
Аз организирах този купон. Не знам.
След като го заряза за пет шибани години.
Не знаеш цялата история.
Може ли да пием кафе някъде? - Ето го.
Как мина?
Добра новина. Каза: "Омъжена съм. Но и да не бях, не си мой тип".
Благодаря.
Здравейте. - Някой иска ли десерт?
Може би.
Вече съм купил. - По дяволите.
Първо да видим менюто. Благодаря. - Добре.
Подай го на Силвия.
Нали няма на масата? - Не съм женен за това място.
Какъв е проблемът? Едно време кокаинът ти харесваше.
Беше едно време.
Хей! Здрасти! - Здрасти.
Забавляваш ли се? Опита ли броколините? Супер са.
Много са вкусни.
Аз слагам масло на всичко. - Знам! И аз.
Трябва да пазим линия.
Права ли съм? - Да!
Вярно. Забавлявай се. - Слушам.
Превърна се в друг човек. Беше странно.
Не аз измислям правилата.
И как функционира обществото. - Зарежи правилата.
Вземи малко кока. - Не говори така.
Малко "боливийска пудра". - Замълчи.
Защо не? Потанцувай с "бялата дама". - Не.
Пусни се "по магистралата". - Добре. Наистина ли го искаш?
Опитвам се да се забавлявам. - Не съм сигурна.
Да сменим мястото. - Съгласна. Къде ще отидем?
Някъде, където е малко по-празнично.
Знам. В стая на загадките. - Нещо по-класно.
Пиано бар?
Има предвид стриптийз клуб. - Така ли?
Не знам. Не е ли клиширано? - Може би.
Да, напълно.
Не искам да съсипвам вечерта
с атмосферата в стриптийз клуб. - Прав е.
Ще се забавляваме навсякъде, дори и в стриптийз клуб.
Искам вечерта да продължи.
Ако решите да идете на стриптийз, няма да ви спирам.
Значи сме единодушни? На стриптийз! - На стриптийз!
Отиваме на стриптийз.
Има и песен. - Хубаво.
Не можеш да го спреш. - Ясно.
Може би това е най-великата вечер в живота ми.
Да вървим.
Да си вдигаме чукалата.
Хей, искаме да решиш. Нещо класно или по-долнопробно?
Каквото предпочитате.
Хайде. Искаме мнението ти. Ти организира тази вечер.
Решавай.
Радвам се, че мога да съм полезна, но мисля да пропусна тази част.
Но вие вървете. Забавлявайте се. - Не, стига.
Няма да дойда.
Не разваляй вечерта. - Какво? Вие вървете. Лично аз...
Не ми се ходи на стриптийз с група мъже, които много го искат.
Изплю камъчето. - Това е твоята вечер.
И ако ти и застаряващите ти приятели искате да ви забавляват момичета,
малко по-големи от дъщеря ми, вървете.
Не го изкарвай гнусно. Сплотяваме се по мъжки.
Това правехме и в ресторанта. Какво значение има дали съм там?
Забавлявай се с момчетата. - Има, говориш ми като на неудачник.
Добре. Тогава да вървим да гледаме цици.
Недей. Не идвай, ако не искаш.
Какво искаш от мен? - Да пожелаеш да дойдеш на стриптийз.
Няма да стане и след милион години.
Преди обичаше да ходиш на стриптийз. - Преструвах се.
Тогава бях на 20. Опитвах се да съм готина и иронична.
Не понасям тези места. Потискат ме. Вече не трябва да се преструвам.
Струва ми се, че ме съдиш. - Не те съдя. Наистина.
Върви и се забавлявай. Имаш благословията ми.
Върви на стриптийз. - Това ще направя.
Чудесно. - И ще се забавлявам.
Умирам да чуя как е. - Ще си далечен спомен.
Просто върви. - Трябва да дойдеш.
Ще бъде тъжно и жалко,
ако съм разведен мъж с група мъже на стриптийз.
Ако ти си там, ще е забавно и иронично. Нека тази вечер е такава.
Умолявам те. Трябва да дойдеш.
Не гледай. Чети книга. Все ми е едно. Трябва да дойдеш.
Исках вечерята да е за твоето бъдеще. За следващата глава.
Майната на бъдещето! Не го искам. Бъдещето е лошо.
Не знаеш какво ще ти донесе. - Напротив.
Ще оплешивея, ще хвана рак на тестисите и ще умра.
Ракът на тестисите е болест на младите.
Не трябва да се тревожиш... - Сега си го пожелах!
Хайде. Да се забавляваме както преди.
Забавлявам се, но по друг начин. Със семейството, правя купони за децата.
Партита с колегите на Чарли. За мен забавлението еволюира.
Еволюирало е в нещо скучно. Това е то.
Забавляват се другите. А ти кога?
Хубаво е да гледаш как любимите хора се забавляват.
Не е вярно. - Усетих, докато го казвах.
Прозвуча жалко. Това ли е твоята награда?
Няма да ходим на стриптийз.
Само не се прибирай. - Добре.
Моля те, остани. - Добре.
Какво ще правим за забавление? - Хрумна ми нещо.
Тя се върна.
Роботът се върна.
Направи робота. - Тя се върна.
Дали едно време е имало КК?
Какво е КК? - Кокаин и кетамин.
Е, повече кетамин с малко кокаин,
за да стане весело. - Боже.
Какво е кетамин? Не знам. - Рейвърите в колежа го вземаха.
Какво? Не искам рейв наркотик. - Знам.
Спокойно. Кокаинът е много по-силен от кетамина.
Кетаминът е слаба работа. Слаб конски транквилант.
Конски транквилант?
Силвия, стига! - Спокойно!
Няма нищо. - Какво?
Значи ли, че конете го шмъркат?
Ако е с моркови. - Много смешно.
Много по-дребна съм от кон. - Бяха го изписали на джербила ми.
Трябва да ми промият стомаха. Закарай ме в болница.
Не.
Не! Спри! Недей. - Силвия, спокойно.
Не става така. Вече е в мозъка.
Мамка му.
Полицията.
Млъквай. - Полицията.
Здравейте.
Боже. Мамка му. - Проклетият Омар.
Какво правите тук?
Омар, затвори вратата. - Върви.
Ще умра ли? - Няма да умреш.
Ще ме арестуват ли? - Няма да те арестуват.
Да те заведа ли у вас?
Не искам да се прибирам при децата и Чарли надрусана с кетамин.
Не знаем какво ще стане. Действа различно на хората.
Някои ги хваща, а други почти не усещат.
Хвана я.
Добре.
Мисля, че я хвана.
Знам, че изглеждам спокойна. Но изобщо не съм.
Засрамете се.
Много ме е яд.
Бясна съм ви.
Да се махаме оттук. - Това не ми харесва.
Не изгледаш щастлива.
За разлика от теб.
Да я изведем. - Положението не е добро.
Не. - Много ме е яд.
Недей.
Не мога да повярвам. - Да.
Бясна съм за тази ситуация. - Да.
Добре съм.
Силвия. Здравей.
Ще запишеш ли Мейв на футбол? - Какво?
Ще записваш ли момичетата на футбол?
Да. - Да.
Супер.
За кой ден смяташ? Понеделник или сряда?
Да. - Добре.
Боже.
Извинявай. - В сряда.
Добре ли си? - Да.
Тя е добре. - Ще разчистим.
Ще ти вземем енергийна напитка.
Справяш се отлично. Така.
Страшна си.
Наляво.
Направо. Ще ти вземем вода.
Какво? - Вода.
Вино? - Не. Вода.
Обичам вино. - Знам.
Рамен. - Силвия е върхът.
Не искам да чувам и дума от теб.
Ти си виновен. - Ти поиска наркотици.
Изпълних желанието ти, а сега съм виновен?
Ако дадеш на някого пликче с бял прах, който не е кокаин, предупреждавай.
Такъв е етикетът. Вината е твоя.
"Бял прах. Сигурно е кокаин. Аз съм Уил и съм брокер от 1980-те."
Идваш ли на стриптийз?
Не. - Да вървим. Операция "Стриптийз клуб".
Да вървим. - Време е за стриптийз.
Време е за стриптийз.
Силвия.
Боже! Какво правиш? Какво стана?
Да вървим. Хайде.
Взех виното. Да вървим.
Не. Така.
Божичко. - За бога!
Внимавай.
Тази жена е епилептичка. Всичко е наред.
Витамините й са в колата. Ще я изведа.
Ще повикам ченгетата.
Тя е адвокат и ще ви съди за дискриминация срещу епилептиците.
Да бе! Била адвокат. - Тя е блестящ адвокат.
Разкарай я оттук!
Добре. Всичко е наред.
Имате хубав магазин.
Хей. Събуди се. - Колко време съм спала?
Два часа.
Не мога да повярвам, че постоянно се друсахме.
Сутрин ставахме и пак се друсахме.
Бяхме голяма работа.
Бяха силни. - Велики.
Боже.
Виж, много съжалявам.
Ти си нормален голям човек. Моя приятелка.
Аз съм инфантилен неудачник с инфантилни приятели,
които правят инфантилни неща. - Недей.
Искаш ли да чуеш нещо наистина инфантилно?
С удоволствие, ако ще ми стане по-добре.
Обещавам. - Супер.
Чарли ми уреди интервю за работа, защото не знаех как да го направя сама.
Стана ми по-добре. - Жалко е.
И това не е най-лошото.
Толкова съм неуверена,
че буквално не мога да позвъня.
Не мога сама да изпълзя от дупката, в която съм.
Щом можеш да изпълзиш от кетаминова дупка, значи можеш от всяка.
Махатма Ганди го казал в сетния си час.
Хората се учудили: "Това ли са последните ти думи?".
А той: "Не се бойте. Ще се радвате, че съм казал това".
Бил е много умен. - Бил е умен човек.
Страх ме е да взема решение, за да не се види колко съм загубена.
Изобщо не си загубена. Направи чудесен купон за развод.
Млъквай. - Така е. Прекарах си страхотно.
Хареса ми да чистя след теб и да убедя жената да не повдига обвинения.
Беше много войнствена. - Прие го лично.
Но не съм мислил за бившата си жена от четири-пет часа.
Дори не помня последния път.
Така че се опитвам да ти благодаря.
За нищо, приятелю. За нищо.
Знаеш ли? Майната му.
Писна ми Чарли да ме тормози. Време е да продължа напред.
Какво правиш? Ще се обадиш на адвоката?
Да. Ще го направя. Той има късмет, че му се обаждам.
Бях първенец на випуска. - 2 ч. през нощта е.
Ало. - Не.
Ало? - Какво правя?
Какво правиш? Свърза ли се? - Не помислих за това.
Той ми звъни. - Звъни ти?
Хвърли го. Какво правиш?
Не. - Мамка му. Не.
Включи се гласова поща. - Добре.
Няма съобщение. - Добре.
Пак звъни.
Не.
Този човек иска да разбере кой му звъни в 2 ч.
Ще трябва да си смениш номера.
Боже. - Не се обаждай от този номер пак.
Ще трябва да си сменя номера. - Той пак звъни.
Това значи, че се интересува живо, кой го е търсил,
което ще приема за добър знак.
Сериозно, благодаря за тази вечер. - Дори не си я спомням.
Аз помня. Имам снимки.
Виж ни. - Излязла съм ужасно.
Не, страхотна снимка. - Изтрий я.
Вече я постнах. - Ужас.
В момента изглеждам ли добре? - Много добре.
Нима? Хубава. - Изглеждаш невероятно.
Не изглеждаш така, сякаш си минала през преса.
Прекарваш си добре. - Леле.
Наздраве.
За бъдещето. - Трябва ми смазка.
Онази вечер беше яко. Ще те изведа на вечеря, само кажи кога.
Да. Вечерята е любимото ми ядене.
Изненадан ли си, че отговарям в този час?
Не, изобщо. Защото вероятно чакаше да ти пиша.
Изненадана ли си, че се свързах? - Не, защото съм страхотна.
Изненадана съм, че ползваш мрежите. - Е, пълен съм с изненади.
Съмнявам се.
Превод на субтитрите Петя Петрова