- Vitaj v mojom skromnom príbytku. - Veľmi pekné.
- Poď ďalej. - Super. Ďakujem.
Niečo na zjedenie, ak si hladný.
Placky. Paráda.
- Doriti! - Božemôj.
- Chvíľu som si myslela, že si môj strýko. - Ten musí byť sexy.
- Ja som Will. - Maddie. Ahoj.
- Poďme do mojej izby. - Hej.
Pekná izba.
Je to v pohode? Nebude jej to vadiť?
V pohode. Zatvorila som dvere.
Mám od teba formálne zvolenie
na sexuálny styk?
- Jasné. Díky. - Super, vďaka.
Hej! Ja že si posledný diel pozrieme spolu!
Tak poď.
Práve tu mám niečo dôležité.
Božemôj. Riley mi o tom píše.
- Dobre. - Tak si to pozrite.
- V pohode. Nevadí. - Nie! No tak.
- Prídem inokedy. - Pokazíš mi to. Riley.
- Čo doriti? Mala si ma počkať. - Prepáč.
- Super podprda. - Dík.
- Robí ti dobré prsia. - Naozaj?
Hej. Mám tvoj obľúbený.
Kokosový olej chutí ako maslo.
- Je zvyšok série... - Ahoj.
- Rád som ťa spoznal. - Ahoj.
- Aj ja teba. - Hej. Užite si to.
- Super košeľa. - Ďakujem. Pekný večer.
ZAČÍNA SA DOBRODRUŽSTVO
ČISTO PLATONICKY
Fajn. Takže čo presne sa tu bude diať?
Ešte som to nezažila.
Jedna mama Francesinej spolužiačky mala rozvodpárty
a museli sme si na mieste vymyslieť príhovor,
- aby sme ju povzbudili. - Ježiši.
- Príhovory neznášam. - Aj ja.
Preto som si niečo pripravila.
Čože? Nepovedala si mi, že si mám niečo pripraviť.
To nič. Budem sa tváriť, že mi to napadlo až tu.
Poviem niečo ako:
„Počas našich životov
budeme stratení a nájdení stovky krát.
Ale je to len chvíľa, ktorá prejde,
a dôležité je, že sme tu jedna pre druhú.“
Hej. To sa hodí ku Christine a jej New Age hipisáckej smoothie kravine.
- Však? - Hej.
- Ty máš kryštály. - Nemajú žiaden háčik.
Dámy. Dá...
- Ahoj! Presne načas. - Ahoj.
- Posadajte si.
Ako prvé vám chcem poďakovať, že ste všetky prišli podporiť Christine
v tejto ťažkej životnej kapitole.
Spolu vytvoríme podpornú skupinu,
a Christine venujeme pár pozdvihujúcich a láskavých slov.
Kto by chcel začať?
Katie, čo tak ty?
- Ja? - Hej.
Dobre. Jasné, dobre.
Christine...
Počas svojho života budeš stratená a nájdená... stovky krát.
Stratená a nájdená.
Vlastne my všetky.
Je to len chvíľa, ktorá prejde.
Ale dôležité je, že sme tu jedna pre druhú.
Božemôj.
To bol teda krásny začiatok, Katie.
- Ďakujem. - Katie, poď sem.
- Jedinečné. - Bolo to zo srdca.
Prepáč.
Sylvia, chceš pokračovať,
- To bude ťažké. - Ďakujem.
Rodičia sa rozviedli,
a pre otca to bolo najlepšie, čo sa mu prihodilo.
Úplne potom prekvital.
Vstúpil do jachtárskeho klubu, napísal memoáre.
V istej dobe mal reštauráciu.
Zdolal Kilimandžáro.
A proste... Žil do 85 a žil život naplno.
A to budeš aj ty, Christine.
To aj ty.
- Ďakujem. - Aké inšpiratívne.
A čo tvoja mama?
Úplná troska.
Bolo to pre ňu hrozné.
Neprekonala to.
Ale stále žije.
Hej. Teda, ak to tak môžeš nazvať.
Vždy som mal rád Sylviinu iskru.
Ale zjedla príhovor.
Nuž, už sme spolu dlho.
A stále ma prekvapuje. Nenudím sa.
Sylvia si očividne prechádza nejakou krízou stredného veku.
Vieš, rieši prácu a materstvo a bla, bla.
Radšej, nech zje príhovor, akoby si na chrbát mala vytetovať
Jedz, modli sa a miluj.
Takže, mám plán.
Zavolal som Kirkovi Friedkinovi, lebo som počul, že sa im rozrastá
oddelenie akvizícií.
A ukázalo sa, že prijímajú nových ľudí.
- Len poviem... - No?
...že ak chceš pchať nos do jej pracovného života, tak nenútene.
Hej. Len jej chcem pomôcť.
Ja len hovorím, že niekedy takéto veci robíš príliš prudko.
Čo tým myslíš?
Zvieraš dlane v päsť.
Moja žena zožrala príhovor môjho šéfa ako pes.
Jasné, že som v strese.
Áno, Charlie. A ak chceš Sylvii pomôcť,
daj jej Kirkovu vizitku a nech si s ňou robí,
- čo chce. - Hej.
Buď v pohode.
Alebo to aspoň predstieraj.
Áno. Áno. To dokážem. Na 100 %.
- Hej. - Hej.
Nechoď na 100 %.
Skús 30 %.
Akože: „Čau, zlatko, tu máš vizitku, idem sa hodiť do pohody.“
- Chápeš, o čo mi ide? - Hej.
Daj jej tú viziku a potom ju nechaj tak. Ako pohoďák.
Úplne súhlasím.
Na obed je fastfood.
Áno!
Frances, môžeš prestrieť stôl?
- Ahojte! - Ahoj.
Počuj, prečo už nemáme dinosaurie nugetky?
Načo máme nákupný zoznam, keď naň nikto nič nepíše?
Prepáč. Zjedol som ich.
Zjedol? Sú nechutné. Vyrábajú ich zo zobákov či z čoho.
Vyrábajú ich zo zobákov?
Nie. Len vtipkujem.
Prečo ich dávaš deťom?
Lebo im chutia a na hádky som príliš unavená.
Ahoj.
Takže, ohľadom toho, čo sme minule
preberali na stretnutí partnerov, niečo pre teba mám.
Áno. Čo to je? „Kirk Friedkin“ z nejakej právnickej spoločnosti.
- Čo to je? - Kirk Friedkin. Poznám ho.
Kto je Kirk Friedkin? O čom sa bavíte?
- Je to právnik. - Hej, to som pochopila.
Dnes som sa s ním bavil
a zmienil, že rozširujú oddelenie akvizícií.
A že mu máš zavolať.
O to som ťa nežiadala.
Nie. Viem. S Kirkom sa poznáme. Už dlho.
Fajn. Nepotrebujem dobročinnosť.
Čo je dobročinnosť?
Tak to nie je. Robím službu jemu, nie tebe.
Vie o tom, že už 13 rokov nepracujem?
- Áno. - Čo to je?
A vie, že môžem robiť iba od 9.00 do 14.00?
- Áno. Je s tým v pohode. - Čo je to?
A vie, že som hrozná právnička?
- To som nespomenul. - Čo je dobročinnosť?
Keď niekomu urobíš láskavosť, lebo ho ľutuješ.
Frances, prosím, prestrieš?
- Veď to robím! - Prepáč, hneváš sa?
Hnevať sa? Nie. Som vďačná.
- Je to milé. Prekvapivé. - Prečo si divná?
Nie som divná. Len počúvam ocka.
Kedy mu mám zavolať? Tak o týždeň?
- Nie, teraz. - Teraz.
- Zavolám mu. Vhodná chvíľa. - Fajn. Kedykoľvek.
Máš jeho vizitku, takže ak chceš niečo urobiť,
bude to... senzačné. Ahoj.
Zdravím, tu je Sylvia Greevesová. Odkázal ma na vás... Nie.
Zdravím. Tu Sylvia Greevesová.
Volám ohľadom... seba samej.
Pán Friedkin. Tu Sylvia Greevesová. Áno, advokátka.
To som už niekedy povedala? Či niekto iný?
Ktokoľvek? Kedykoľvek?
Zvládneš to. Tak...
- Čus. - Ako, kámo? Máš čas?
Kto oznamuje spoločné sťahovanie na Instagrame?
Poriadne debilné, nie?
- Trápne. - Chce iba pozornosť.
Koho to trápi, doriti?
Nasťahovali ste sa k sebe. Kurva, gratulujem.
A potom to postneš? Napíšeš o tom?
- Na feede? - Na feede!
- Daj to do storky.
- Presne. Nie do feedu. - Však?
- Toto nie. - Nie.
To nie je do feedu.
Tam si máš dávať sračky, ktoré ľudí zaujímajú.
Zásnuby. Promócie. Dieťa.
- Narodeniny psa. - Však?
To chcem vidieť.
- Smrť. Veľké... - To chcem...
- Zomrela ti starká. - Veľké veci!
- Aktivizmus. - Si na pochode!
- Ružové stužky! - Napadol si Capitol.
Potom ťa dáme do väzby, ale asi neobžalujeme.
- To chcem vidieť. - Kvalitné sračky.
Že ste sa k sebe nasťahovali, nie je úspech.
- To nie. - Nič sa nestalo.
- Zubné kefky. - Dve kefky v pohári?
- Trapas. - Koho to trápi, doriti?
Poriadne prehnané.
Alebo ak sa sťahuje do nového domu.
To by som chcela vidieť, lebo Audrey má fakt dobrý vkus.
- Vieš? - Hej.
Prečo?
Ja že ho chytíš.
Športy mi nejdú, to vieš.
Ako sa máš, kamoš?
Mám pocit, akoby to spravila mne, vieš?
Vie, že som na sieťach aktívny.
Vieš, čo by mohlo pomôcť?
Usporiadam ti rozvodpárty. Mohla by to byť zábava.
- Čo je to? To sa robí? - Hej. Na pár som už bola.
Vlastne som... Práve som na jednej bola.
Stretne sa pár kamošov a pomôžu ti, aby si sa cítil lepšie a uzavrel to.
Snažím sa nájsť sarkastickú odpoveď, ale...
znie to celkom fajn.
Možno by sa mi to hodilo.
Však? Naplánujem to. Nemusíš si robiť starosti. Bude to zábava.
Ale nechcem byť zaseknutý v minulosti, vieš?
Chcem... Momentálne sa zameriavam na budúcnosť.
Nech to je o budúcnosti.
Na budúcnosť.
Dobre. Akože nie na budúcnosť s robotmi, vesmírnymi loďami a tak.
Ale na blízku budúcnosť.
Rozumiem.
Nepríď oblečená za robota.
Postarám sa o to.
Zorganizujem fakt super párty
s tvojimi divnými kamošmi.
Prečo je trojkolka v kúpeľni?
Prečo je čokoľvek kdekoľvek?
Páni! Na svoju veľkosť Jessipa fakt veľa kadí.
- Si pekná. - Vďaka.
Tento dom je primalý.
Hej. Prišlo tento týždeň niečo na trh?
Nič si nemôžeme dovoliť.
Je ten...
Hej. Domov dôchodcov je stále na predaj,
ale Will povedal, že rekonštrukcia by bola strašne dlhá a drahá.
Hej.
Niečo o tom vie. Renovoval kopec barov.
Hej. To viem. Ale podľa mňa by to malo byť naše rozhodnutie,
nie tvoje a Willove.
Hej, chápem.
- Ako to šlo s Kirkom? - S kým?
S Kirkom Friedkinom, tým kamošom, ktorému si mala volať.
Hej. Ten Kirk Friedkin.
Povedala si, že mu zavoláš.
- Kirk. Mala si mu volať. - Áno. Viem. Chystám sa.
Nezavolala si mu.
Práve si mi dal jeho číslo, takže... zavolám mu.
Daj mi chvíľku. Pracujem na tom.
Pracuješ na telefonáte?
Zlatko, prečo ma s tým otravuješ?
Spýtal som sa, či si mu zavolala. To je jedno.
- Zavolám. - Fajn.
Kam dnes zas ideš?
Na Willovu rozvodpárty.
Hej. Má to fakt ťažké.
Vieš, že Audrey sa už nasťahovala k novému frajerovi?
Neverím.
- Hej. - Páni.
- Trápne. - Zabav sa.
- Fajn. - Ahoj.
- Chceš... Dobre. - Nie...
- Ahoj. - Ahoj.
- Hej. Tak čo to tu robíme? - Oslavujeme ma.
Ako narodeninová párty, ale inokedy?
Je to rozvodová párty.
To sa nerobí. Ale párty mám rád.
- Ahoj. - Ahoj.
Čo sa deje?
Čo? Aha. Na parkovisku som videla jednu mamu zo školy.
Dlhuješ jej prachy či čo?
Nie, len telefonát, a... Nechcelo sa mi to riešiť.
Čusky.
Omar, vďaka za pozvanie.
Veľký Willy, gratulujem k rozvodu.
Dnes bude fľaša šampanského na mňa. Nemáte za čo.
Jedna fľaša pre celý stôl?
A zaplatím za ňu. Nemáš začo.
Kto sú tamtí?
Títo?
Kamoši z bratstva. Budú sa vám páčiť.
Hamza, počúvam.
Doriti, prečo si ho pozval?
Aby to nebolo v práci divné.
Sylvia. Zdalo sa mi, že si to ty. Nevidela som Charlieho.
Dostala si moju správu o doučku?
Áno. Áno, dostala.
Zavolám ti naspäť. Prepáč mi to.
- Máme pripravený stôl. - Super. Ahoj.
Dobre.
Keďže máme ešte chvíľku, než sa úplne doriadime,
- neskúsime pár prípitkov? - Hej!
Začnem.
Will, v živote budeš stokrát stratený,
stovky krát.
A práve si stratený. Ale sme tu pre teba.
Na stratených!
Sylvia, nebudem klamať. Je na dne,
a ty mu povieš, že sa to stane ešte stokrát. Trochu drsné.
Hovorím, že sa to stane všetkým.
- To som myslela. Súčasť života. - Hej.
- Všetci sa stratíme. - Hej.
- To sa mi páči. - Vďaka, Omar.
Niekto mu vstúpil do života a na chvíľu mu ho posral.
Našťastie ho už tá falošná krava nemusí trápiť.
Určime si na dnešný večer pár pravidiel.
Nemusíme kecať sračky o mojej exmanželke.
Viete, takže nič príliš negatívne.
Ak ti pomôže niečo zo seba dostať,
choď do toho. Práve pre to tu sme.
To dáva zmysel. Pôjdeme dookola
a každý povie päť vecí, ktoré na nej neznášajú?
Neviem, či je kydanie na ženy v duchu tohto večera.
Neber to ako kydanie na ženy.
Ber to ako kydanie na niekoho, kto je náhodou žena.
A takisto moja sestra.
Preto som v Sylviinom tíme.
Áno. Čo?
- Pozri... - Fajn. Tak do budúcnosti.
Will, podľa mňa by si mal tamtú kočku pozvať na rande.
- Ktorú? - Ktorúkoľvek.
- Všetky sme rovnaké. - To som nepovedal.
Ale pre účel dnešného večera je to tak.
- Dobre. - Jéj!
- Will. - Veľký Will!
Will! Will! Will!
Jéj!
- Legenda. - To áno.
Zabáva sa?
Hej. Baví sa skvele. Prečo to riešiš?
Neriešim. Ja som to celé zorganizovala. Ale neviem.
Po tom, čo si na päť rokov zmizla.
Kamoš, nepoznáš celý ten príbeh.
- Nezájdeme niekedy na kávu? - Tu je.
Vyšlo to?
Dobré správy. Povedala, že je vydatá a aj keby nebola, nie som jej typ.
Ďakujem.
- Zdravím. - Dáte si dnes dezert?
Možno.
- Vlastne ho mám so sebou. - Ou, doriti.
Asi budeme potrebovať ešte minútku. Vďaka.
Dobre.
Podaj to Sylvii.
Nedáte si to pri stole, však?
No tak ma vyhodia.
Máš problém? Rada si si šnupla trochu koksu.
Niekedy som mala kokaín rada.
- Ahoj! - Ahoj.
Bavíte sa?
Už si skúsila broccolini? Sú skvelé.
Fakt dobré.
- Na všetko si dávam maslo. - Aj ja!
Chceme mať úzky driek.
- Však? - Áno!
- Pravda. Maj sa. - Hej. Hej.
Zmenila si sa na niekoho iného. Divné.
Nevymyslela som pravidlá.
- Ani to, ako funguje spoločnosť. - Tak sa odviaž.
- Daj si cukríček. - To nehovor.
- Bolívijský prášok. - Ani to.
- Prečo? Zatancuj si s bielou dámou. - Nie.
- Zájdi na zasneženú cestu. - Dobre. Naozaj to chceš?
Len sa chcem zabaviť.
Ja ti neviem.
- Zmena prostredia. Vypadnime. - Áno! Super. Kam pôjdeme?
Mali by sme ísť niekde, kde je to slávnostnejšie.
Napríklad na únikovú hru.
Skôr niečo štýlovejšie.
Hudobný bar?
Aby si vedela, hovorí o striptíze.
Naozaj?
Ale neviem. Trochu to bije do očí.
- Trochu klišé. - Nie?
To hej.
Nechcem si pokaziť večer
- divnou atmoškou na striptíze. - Hej. Nepokazme si to.
No, podľa mňa sa zabavíme kdekoľvek, aj na striptíze.
Určite chcem niečo podniknúť.
Ak chceme zmenu a vy všetci chcete ísť na nahý striptíz,
nechcem byť ten, čo povie nie.
- Takže je to jednomyseľné? Striptíz! - Striptíz!
Na striptíz!
- Je to pesnička. - Aha.
- Ak je to pesnička, nezastavíš ho. - Chápem...
Toto je asi najlepšia noc môjho života.
Kámo, poďme!
Kurva, vypadnime odtiaľto, kámo.
Hej. Rozhodneš to. Niečo luxusnejšie alebo poriadna špina?
Čo chceš ty.
Nie. No tak. Chceme počuť tvoj názor. Ty si to celé zorganizovala.
Rozhodni.
Som rada, že som mohla pomôcť, ale zvyšok večera vynechám.
- Ale vy choďte. Zabavte sa. - Ale nie.
Nepôjdem tam, kamoš.
- Nepokaz to. No tak. - Čo? Ja...
Mali by ste ísť. No ja osobne...
Nechce sa mi ísť na striptíz s chlapmi,
ktorí strašne chcú ísť na striptíz.
- A je to tu. - Čo? Je to tvoj večer.
Ak chceš so svojimi kamošmi v strednom veku ísť...
- Hej. - ...a zabaviť sa s kočkami,
ktoré sú sotva staršie ako moja dcéra, pokojne.
Nehovor to tak. Je to o kamarátstve.
Kamarátstvo bolo aj v reštike.
Prečo ťa trápi, či tam budem? Choď.
- Zabav sa s chlapmi. - Pretože sa so mnou rozprávaš,
akoby som bol úbožiak.
Fajn. Tak teda dobre. Poďme. Poďme na cicky!
To nerob, dobre? Ak nechceš ísť, tak nechoď.
Čo odo mňa chceš?
Chcem, aby si chcela ísť na striptíz.
To sa nestane ani za milión rokov.
- Mala si striptíz rada. - Predstierala som to.
Vieš to. Mala som 20. Chcela som byť cool a ironická.
Neznášam to tam. Je to depresívne.
V strednom veku už nemusím predstierať.
Zdá sa mi, že ma práve odsudzuješ.
Neodsudzujem. Naozaj nie.
Choď sa zabaviť s kamošmi. Máš moje požehnanie.
- Choď vpred. Na striptíz. - Pôjdem.
- Dobre. - Poriadne to rozbalím.
- Neviem sa dočkať toho príbehu. - Budeš iba spomienka.
Tak to urob.
Musíš ísť.
Bude smutné a patetické
ak pôjde rozvedený s kopou týpkov z bratstva na striptíz.
Ak tam budeš ty, bude to cool a ironické. Prosím, nech to je také.
Prosím, poď. Prosím ťa.
Musíš ísť. Musíš.
Zavri oči. Čítaj si knihu. Je mi to jedno. Ale musíš tam byť.
Chcela som, aby to bolo o tvojej budúcnosti. O ďalšej kapitole.
- Nepôjdem... - Nasrať na budúcnosť! Nechcem ju.
Budúcnosť je zlá.
- Nevieš, čo ťa čaká. - Ale viem.
Plešina, rakovina semenníkov a smrť.
Rakovinu semenníkov majú mladí muži.
Nemusíš sa báť...
Teraz ju chcem!
No tak. Nemôžeme sa zabaviť ako za starých čias?
Zabávam sa. Ale inak.
Zabávam sa s rodinou, robím oslavy pre deti.
A pracovné párty pre Charlieho. Ja...
Môj typ zábavy sa zmenil. Vyvinul sa.
Vyvinul sa do nudy.
To je tvoja zábava.
Pozri, keď... To je všetko pre ostatných. Kedy sa zabávaš ty?
Obohacuje ma, keď sledujem, ako sa moji milovaní zabávajú.
- To nie je pravda. - Cítila som to, keď som to povedala.
Bolo to patetické. To je tvoja odmena?
- Nepôjdeme na striptíz. - Fajn.
- Ale nechoď domov. - Dobre.
- Ostaň, prosím. - Fajn. No...
Tak čo budeme robiť? Ako sa zabavíme?
Mám jeden nápad.
- Áno! - Hej!
- Hej. Je späť. - Je späť. Je späť.
Je späť. Je späť.
- Aj robot. - Je späť.
- Na robota. - Je späť.
Hej, mali...
Mali za tvojich čias KK?
- Čo je KK? - Kokaín a ketamín.
Teda, hlavne ketamín s dávkou kokaínu,
- aby to fungovalo na párty. - Bože.
Čo? Čo je ketamín? To nepoznám.
Ale poznáš. Extra Káčko. Decká na výške to brali na žúrkach.
- Čo? Nechcela som žúrkovaciu drogu. - Hej. Viem.
Pokoj. Len pokojne.
Kokaín je vlastne oveľa drastickejší ako Extra Káčko.
Hej, Káčko je nič. Iba také mierne sedatívum pre kone.
Sedatívum pre kone?
- Sylvia, doriti! - Kľud!
- V pohode. - Čo?
Ak je to pre kone, tak to aj oni šnupú?
- Iba rezaný s mrkvou. - Vtipné.
Musím to dostať von. Som menšia ako kôň.
Neboj. Predpísali to aj môjmu pieskomilovi.
Musím ísť na výplach. Vezmi ma...
Vezmi ma do nemocnice! Vypláchnu mi žalúdok.
Nie!
- Nie! Prestaň! To nerob. - Sylvia, pokoj.
Tak to nefunguje. Už to máš v mozgu.
Doriti.
To je polícia. Poliši.
- Drž hubu. - Sú to poliši.
Ahojte.
- Božemôj. Doriti. - Posratý Omar.
Čo vy tu všetci robíte?
- Omar, ty debil, zavri dvere. - Odíď.
- Zomriem? - Nezomrieš.
- Zatknú ma? - Nezatknú.
Mám ťa vziať domov?
Nie. Nechcem ísť k deťom a Charliemu na ketamíne.
Úprimne, ani nevieme, čo sa stane.
Na každého to pôsobí inak.
Niektorých to dá dolu, a iní to ani necítia.
A je tam.
Dobre.
Asi jej to zabralo.
Viem, že vyzerám pokojná. Ale vôbec nie som.
Hanbi sa.
Veľmi sa hnevám.
Som nasratá.
- Poďme odtiaľto. - Nepáči sa mi to.
Nevyzeráš šťastná.
Ale áno.
Nech sa hýbe.
Nie je to dobré.
Nie.
Veľmi sa hnevám.
- Fajn. Nie. - Nie?
- Neverím. - Hej.
- Zúrim. - A... Hej.
- Som v pohode. - Hej. To si.
Sylvia. Sylvia, ahoj.
Chcela som sa ťa spýtať, či si Maeve zapísala na futbal?
Čo?
Zapíšeš dievčatá na futbal?
- Áno. - Áno.
Super.
A na ktorý deň? Pondelky alebo stredy?
Áno.
Dobre. Viem...
Bože.
- Prepáčte. Ach jaj. - Stredy. To znamená, že na stredu.
- Si v poriadku? - Hej.
- Je v pohode. - Upraceme to.
- Kúpime ti energeťák. - Buď opatrná.
Ide ti to super. Paráda.
Úplne to dávaš.
Trochu doľava. Doľava.
Rovno za nosom. Kúpime ti vodu.
- Čo? - Vodu.
- Víno? - Nie. Vodu.
- Víno máme radi. - To viem.
- Ramen. - Sylvia je divoká.
Od teba už nechcem ani slovo.
- Celé to je tvoja vina. - Chcel si drogy.
Priniesol som drogy, lebo si ich chcel, a je to moja vina?
Ak niekomu dáš balíček bieleho prášku,
a nie je to kokaín, musíš to oznámiť, jasné?
Drogová etiketa. Je to tvoja vina.
„Biely prášok. To musí byť kokaín.
Som Will, maklér z 80. rokov.“
Ideš so mnou na striptíz či nie?
- Nie. - Poďme, kámo.
Čas na zadočky.
- Poďme. Zmiznime. - Čas na zadočky.
- Zadočky! - Zadočky.
Sylvia.
Bože! Čo robíš? Čo sa stalo?
Poďme. Poď.
Mám to. Mám to víno. Poďme.
Nie. Fajn.
- Ježišikriste. - Doriti, čo to je?
Opatrne.
Ona má epilepsiu. Všetko je v poriadku. V pohode.
Vitamíny má v aute. Zoberiem ju tam.
Zavolám polišov.
Je právnička a zažaluje vás za diskrimináciu epileptikov.
Aha, jasné. Ona je právnička.
Veľmi dobrá právnička.
Preč odtiaľto!
Dobre. V pohode.
Máte krásny obchod.
Hej. Tak už je naspäť.
Čo... Ako dlho som spala?
Pár hodín.
Neverím, že sme predtým brali drogy
a potom ráno vstali a znovu brali drogy.
Boli sme... Bolo to niečo.
- Boli sme silní. - Legendárni.
Božemôj.
Pozri, je mi to naozaj ľúto.
Si normálna, funkčná dospeláčka, človeče.
A ja som úbožiak, mám kamarátov úbožiakov,
a robíme úbohé veci.
- Vieš? - Prosím ťa.
Chceš počuť niečo ozaj obmedzené?
Ak mi to zodvihne náladu, áno.
- Určite. - Super.
Charlie mi musel zariadiť pracovný pohovor,
lebo sama som nevedela, ako na to.
To je celkom dobré. Už je mi lepšie.
Je to trápne.
A to nie je to najhoršie. Vieš čo?
Že som taká nervózna a mám také malé sebavedomie,
že tam ani neviem zavolať. Neviem ani len zavolať.
Nedokážem si ani pomôcť vyliezť z tejto jamy.
Ak vieš vyliezť z Káčkovej jamy, tak potom zo všetkých.
To povedal umierajúci Mahátmá Gándhí...
a oni že: „Vážne? To sú tvoje posledné slová?“
A on im povedal, že ešte budú radi.
- Bol veľmi múdry. - Múdry človek.
Tak strašne sa bojím niečo urobiť a prezradiť, aká som úbohá.
Nie si úbohá, jasné? Vôbec. Usporiadala si mi skvelú rozvodpárty.
- Drž hubu. - Ale áno. Užil som si to.
Rád som po tebe upratoval. A presviedčal tú pani, aby ťa nežalovala.
- Bola veľmi desivá. Nevraživá. - Vzala si to osobne.
Ale, vieš, štyri alebo päť hodín som nemyslel na exmanželku.
Už si ani nepamätám, kedy sa to stalo.
Takže ti asi chcem iba poďakovať.
Žiadny problém, kamoš. Žiadny problém.
Vieš čo? Nasrať na to.
Už mi lezie na nervy Charlieho otravovanie. Čas sa pohnúť.
Čo robíš? Urobíš to? Voláš tomu právnikovi?
Hej. Proste to urobím. Mal by byť rád, že sa mu ozvem.
- Bola som prvá z ročníka. - Sú dve hodiny ráno.
- Prosím. - Ach.
- Haló? - Čo to robím? Čo?
- Prečo to robíš? Zodvihol? - Na to som nepomyslela. Bože.
- Volá naspäť. - Volá ti?
Preč s tým. Zruš to.
Zruš to. Čo robíš? Čo robíš?
- Ach, nie. - Ach, doriti.
- Hlasová schránka. - Dobre.
- Bez odkazu. - Fajn.
- Znovu volá. Počujem to. - Znovu volá. Ach, nie.
Ach, nie.
Fakt chce vedieť, kto mu volal o 2.00.
Musíš si zohnať nové číslo.
- Božemôj. - Z tohto mu nemôžeš volať.
Musím si zmeniť číslo.
Ale volal naspäť.
Naozaj ho zaujíma, kto mu to volal,
čo je asi dobré.
Ale vážne, ďakujem ti za dnešok.
Moc si z neho nepamätám.
Ja áno. Mám fotky.
- Pozri. Pozri na nás. - Tam vyzerám hrozne.
- Nie, je super. - Vymažeš to?
- Postol som to. - Je hrozná.
- Vyzerám teraz úplne super? - Veľmi dobre.
- Však? Pekná. Upravená. - Úžasná. Ty...
Nevyzeráš, akoby si bola vo víchrici.
Akoby si si užívala.
Páni.
Nazdravie.
Na budúcnosť.
- Na budúcnosť. - Potrebujem olej.
Minule to bolo super.
Daj mi vedieť, ak ťa môžem pozvať na večeru.
Hej. Večera je moja obľúbená.
Prevapilo ťa, že som odpísala teraz?
Nie. Vôbec.
Asi si čakala na moju správu.
Prekvapilo ťa, že som sa ozval?
Nie, som skvelá.
Prekvapilo ma, že ovládaš sociálne siete.
Som plný prekvapení.
O tom pochybujem.
Preklad titulkov: Martina Mydliar