- Välkommen till min enkla boning. - Wow. Jättefint.
- Kom in. - Schyst. Tack.
Vi har rester om du är hungrig.
Rårakor. Gott.
-Åh, helvete! - Herregud.
- Jag trodde det var min farbror en sekund. - Du måste ha en sexig farbror.
Jag heter Will.
- Vi går till mitt rum. - Ja.
Fint rum.
-Är det här okej? Borde vi fortsätta? - Det är lugnt. Jag stängde dörren.
Har jag formellt samtycke att bedriva sexuell otukt med dig?
- Det går bra. Tack. - Toppen. Tack.
- Hallå! Du skulle ju se finalen med mig. - Kom och titta.
Jag är liksom mitt uppe i nåt viktigt.
Herregud. Riley messar om den just nu.
- Okej. - Varför tittar ni inte bara?
- Det är lugnt. - Nej! Kom igen.
- Jag kommer en annan gång. - Du sabbar det. Sluta, Riley.
- Vad fan? Du skulle ju vänta. - Förlåt.
- Vilken fin behå. - Tack.
- Dina tuttar ser fantastiska ut. - Gör de?
Ja. Jag köpte din favoritsort.
Kokosoljan smakar som smör.
-Är resten av säsongen... - Hej då.
- Hej då. Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Trevligt att träffas. - Ja. Ha så kul.
- Fin skjorta. - Tack. Ha det bra.
@HELLOAUDREYJONES LÅT RESAN BÖRJA
Vad kommer att hända här? Jag har aldrig varit på skilsmässofest.
En av mammorna i Frances bebisgrupp hade en för tre år sen,
och alla fick hålla ett spontant tal
- för att lyfta upp den skilda kvinnan. - Jisses.
- Jag hatar att tala inför folk. - Jag med.
- Därför skrev jag nåt den här gången. - Va? Du sa inte att jag skulle skriva nåt.
Det är lugnt. Jag tänker låtsas att jag hittar på det i stunden.
Jag ska säga:
"Under vår livstid
kommer vi att hamna vilse och hitta hem hundratals gånger.
Men det är bara ett ögonblick och det passerar,
och det viktiga är att vi finns där för varandra."
Ja. Det passar Christine
och hennes fåniga hippietrams med new age och grön juice.
- Eller hur? - Ja.
- Har du kristaller? - Ja. Det finns ingen nackdel.
Mina damer.
- Hej! Precis i tid. - Hej.
- Sätt er, allihop.
Först och främst vill jag tacka er för att ni kommit
för att stötta Christine
under det här väldigt svåra kapitlet av hennes liv.
Vi ska hålla en liten supportcirkel nu
där vi säger upplyftande och omhuldande saker till Christine.
Vem vill börja?
Kanske du, Katie?
- Jag först? - Ja.
Okej. Visst.
Christine, jag...
Under din livstid kommer du hamna vilse och hitta hem... hundratals gånger.
Hamna vilse och hitta hem. Det kommer vi alla att göra.
Det här är bara ett ögonblick som kommer att passera.
Men det viktiga är att vi alla finns här för varandra.
Herregud.
Vilken fin start, Katie.
- Tack. - Kom.
- Det var så fint. - Det kom från hjärtat.
Förlåt.
Sylvia, vill du säga nåt nu?
Det där blir tufft att följa upp.
Mina föräldrar skilde sig,
och det var det bästa som nånsin hänt min pappa.
Han bara blommade ut.
Han gick med i en båtklubb och han skrev en memoar.
Han öppnade restaurang.
Han besteg Kilimanjaro.
Han levde till 85, och han levde livet fullt ut.
Och det kommer du också att göra.
"Det kommer du också."
- Tack. - Hur inspirerande är det?
Och vad hände med din mamma?
Hon är en katastrof. Det var hemskt.
Hon hämtade sig aldrig.
Men hon lever.
Ja. Om man kan... Om man kan kalla det det.
Jag har alltid älskat Sylvias tåga.
Men hon åt upp ett tal.
Tja, vi har varit gifta väldigt länge.
Hon är full av överraskningar. Håller livet intressant.
Sylvia går uppenbarligen igenom nåt slags medelålderskris.
Du vet, med jobb och mammagrejen, blah, blah, blah.
Bättre att äta ett tal än att skaffa en ryggtatuering
eller köra en Eat, Pray, Love-grej.
Jag har en plan.
Jag ringde Kirk Friedkin på Tobey, för jag hörde att de ska utöka
sin M&A-avdelning, och det visar sig att de anställer.
- Jag skulle bara säga... - Ja?
...att vad du än gör för att involvera dig i hennes jobbliv, tona ner det.
Ja. Jag försöker bara hjälpa till.
Jag säger bara att du kan bli lite hetsig ibland.
Vad menar du?
Dina händer är bokstavligen knutna just nu.
Min fru åt min chefs tal som en hund.
Självklart är jag stressad.
Ja, Charlie. Och om du vill hjälpa Sylvia,
ge henne Kirks kort och låt henne göra vad hon vill med det.
Håll dig bara lugn.
Försök låtsas vara lugn.
Ja. Det fixar jag till 100 procent.
- Ja. - Ja.
Men var kanske inte 100 %.
Var kanske 30%.
Kanske bara: "Hej, älskling, här är kortet. Jag ska gå och chilla."
- Ser du vad jag gör där? - Ja.
Ge henne kortet och dra dig sen tillbaka, som en chill kille.
Jag håller helt med.
Quiznos till lunch.
Ja!
Frances, kan vi duka, tack?
- Hej! Hej. - Hej!
Varför finns det inga dinosaurienuggets kvar?
Vad är poängen med en inköpslista om ingen skriver nåt på den?
Förlåt. Jag åt upp dem.
Åt du dem? De är vidriga. Det är gjorda av typ kycklingnäbbar.
Kycklingnäbbar?
Nej. Jag skojar bara.
Varför ger du barnen dem?
De äter dem och jag är för trött för att tjafsa.
Hej.
Så, gällande det där vi diskuterade på delägarretreaten.
Jag har nåt till dig.
Ja. Vad är det här? "Kirk Friedkin" på "Tobey, Friedkin, Kwong och Zelman."
- Vad är det här? - Kirk Friedkin. En kille jag känner.
Vem är Kirk Friedkin? Vad pratar ni om?
- Han är advokat. - Ja. Det framgick.
Okej. Vi pratade i dag och han nämnde att de ska utöka sin M&A-avdelning.
Han vill att du ringer honom.
Jag bad dig inte göra det.
Nej, jag vet. Jag känner Kirk sen länge.
Jag är inte ditt välgörenhetsfall.
Vad är ett välgörenhetsfall?
Så är det inte. Jag gör honom en tjänst, inte dig.
Vet han att jag inte har jobbat som advokat på 13 år?
- Ja. - Vad är ett välgörenhetsfall?
Vet han att jag bara kan jobba mellan kl 09:00 och 14:00?
- Ja. Det är okej. - Vad är ett välgörenhetsfall?
Vet han att jag är en usel advokat?
- Det höll jag inne med. - Vad är ett välgörenhetsfall?
När man gör nån en tjänst för att man tycker synd om dem.
Frances, snälla, kan du duka?
- Jag gör ju det! - Förlåt, är du arg för det här?
Arg? Nej, jag är tacksam.
- Så snällt av honom. Jag är förvånad. - Varför är du konstig?
Jag lyssnar bara på pappa.
Så när borde jag ringa Om en vecka eller så?
- Nej, ring nu. - Ja, nu.
- Jag ringer nu. Det är en bra tid. - Eller ring när som helst.
Du har hans kort nu så vad du än vill göra blir... Det blir kanon. Hej.
Hej, det här är Sylvia Greeves. Jag blev hänvisad...
Hej. Det här är Sylvia Greeves.
Jag ringde bara gällande... mig själv.
Mr Friedkin. Sylvia Greeves. Ja, medlem av Advokatsamfundet.
När har jag nånsin sagt det? När har nån...
Har nån nånsin sagt det?
Du klarar det här. Så...
- Tja. - Läget, pysen? Är du ledig?
Vem förkunnar att de ska flytta ihop på Instagram?
Hur jävla töntigt är det, eller hur?
- Det är smaklöst. - Desperat är vad det är.
Vem fan bryr sig? Ni har flyttat ihop. Grattis som fan.
Lägger man ut det? Lägger man för helvete ut det?
- I flödet? - I flödet!
- Lägg ut den skiten i dina händelser.
- Jag vet. Inte i flödet. - Eller hur?
- Sånt lägger man inte i flödet. - Nej.
Det hör inte hemma i flödet.
Varför lägger du inte ut sånt som folk faktiskt bryr sig om i ditt flöde?
Förlovning. Examen. Bebis.
- Gammal hunds födelsedag. - Eller hur?
Det vill jag se.
- Dödsfall. De stora... - Ge mig...
- Berätta att din mormor dött! - De stora grejerna!
- Aktivism. - Du är på en demonstration!
- Rosa mössor! - Lägg ut om du stormar Kapitolium.
Då kan vi gripa dig och förmodligen inte åtala dig.
- Det är vad jag vill se. - Det är spännande grejer.
Att flytta ihop med nån, inte en bedrift.
- Inte en bedrift. - Du har gjort inget.
- Tandborstarna. - Två tandborstar i en mugg?
- Det är töntigt. - Vem fan bryr sig om det?
Så forcerat.
Såvida hon inte flyttar in i ett nytt hus,
vilket jag skulle vilja se bara för att Audrey har så god smak.
- Du vet? - Hördu.
Varför?
- Jag trodde du skulle fånga. - Du vet att jag är usel på sport.
Hur mår du, vännen?
Det känns bara som om det där var riktat till mig.
Hon vet att jag kollar sociala medier.
Vet du vad som kanske hjälper?
Om jag ordnade en skilsmässofest. Det skulle kunna bli jättekul.
-Är det en grej? - Ja. Jag har varit på några.
Jag var bokstavligen just på en. Det är ett gäng vänner som samlas
och hjälper dig må bättre och få avslut.
Jag försöker komma på nåt sarkastiskt att säga om det,
men det låter rätt schyst.
Det låter som om jag kanske skulle behöva det.
Eller hur? Jag organiserar den. Du behöver inte oroa dig. Det blir kul.
Jag vill bara inte älta det förflutna.
Jag vill att det blir... Jag är väldigt framtidsfokuserad just nu.
Jag vill att det handlar om framtiden.
För framtiden.
Okej. Inte en framtid med robotar och rymdskepp och sån skit.
Den omedelbara framtiden, okej?
Uppfattat.
Kom inte dit klädd som en robot.
Jag fixar det.
Jag ska ordna en riktigt bra fest
med alla dina knäppa vänner.
Varför är Plasma-cykeln i badrummet?
Varför är nånting nånstans?
Wow! Jessipa bajsar så mycket för nån så liten.
- Vad fin du är. - Tack.
Det här huset är för litet.
- Ja. Nåt nytt på marknaden i veckan? - Inget vi har råd med.
Är det där...
Ja. Vårdhemmet är fortfarande till salu,
men Will sa att renoveringen skulle ta lång tid och bli dyr.
Ja.
Han vet en del om det. Han har renoverat många barer.
Jag vet. Jag känner bara att det är ett beslut du och jag borde fatta,
inte du och Will.
Ja, noterat.
- Så, hur gick det med Kirk? - Vem?
Kirk Friedkin, advokatvännen du skulle ringa.
Jaha. Den Kirk Friedkin.
Du sa att du skulle ringa honom.
- Kirk. Du skulle ringa honom. - Ja. Jag vet. Jag ska.
Du har inte ringt.
Alltså... Du gav mig just hans nummer, så jag ska göra det.
Ge mig bara en minut. Jag jobbar på det.
Jobbar du på att ringa ett samtal?
Älskling, varför tjatar du om det här?
Jag frågade om du hade ringt. Det är... Visst.
- Och det ska jag. - Okej.
Vart var det du skulle i kväll?
Till Wills skilsmässofest.
Ja. Han har det verkligen tufft.
Vet du att Audrey redan har flyttat ihop med sin nya pojkvän?
Jag kan inte föreställa mig.
- Ja. - Wow.
- Så smaklöst. - Ha så kul.
- Okej. - Hej då.
- Vill du... Okej. - Nej...
- Hej då. - Hej då.
- Vad är det vi ska göra här igen? - Fira mig.
Som en födelsedagsfest, fast inte på din födelsedag?
Det är en skilsmässofest.
Såna finns inte. Men jag gillar fester.
- Hej. - Hej.
Vad står på?
Vad? Jag såg just en av mammorna från skolan.
Är du skyldig henne pengar?
Nej, bara... ett telefonsamtal och jag bara... Jag pallar inte.
Läget?
Tackar för inbjudan, Omar.
Big Willy, grattis till skilsmässan.
Jag bjuder på en flaska Cristal i kväll. Varsågod.
- En flaska till hela bordet? - Ja, och jag betalar. Varsågoda.
Vilka är de här killarna?
De här killarna?
Mina studentpolare. Ni kommer älska dem.
Hamza, tala.
Vad fan bjöd du honom för?
För att slippa pinsamheter på jobbet i morgon.
Sylvia. Jag tyckte väl att det var du. Men jag såg inte Charlie.
Fick du meddelandet om musiklektionen?
Ja. Jag fick ditt meddelande.
Jag ska ringa tillbaka. Jag är ledsen.
- Jag tror vårt bord är klart. - Okej. Schyst.
Okej.
Bara medan vi har en minut innan vi blir för packade,
- vad sägs om en runda tal till? - Ja!
Jag börjar.
Will, under din livstid kommer du att hamna vilse hundratals gånger,
hundratals gånger.
Och du är vilse just nu. Men vi finns alla här för dig.
Skål för att vara vilse.
För att vara vilse.
Jag tänker inte ljuga, Sylvia. Han är på botten just nu,
och du säger att det kommer hända hundra gånger till. Lite tufft.
Jag säger att det kommer hända oss alla. Det är en del av livet.
- Alla hamnar vilse. - Ja.
- Det gillar jag, Sylvia. - Tack, Omar.
Ja, för nån kom in i hans liv och sabbade det ett tag.
Och lyckligtvis slipper han hennes falska skit nu.
Varför etablerar vi inte några grundregler för kvällen?
Som att vi inte alla behöver snacka skit om min exfru.
Ni vet, inget alltför negativt.
Eller om det hjälper dig att ösa ur dig nåt
ska du kanske göra det, för det är därför vi är här.
Han kan ha en poäng. Ska vi gå runt bordet
och säga de fem saker vi hatar mest med henne?
Jag vet inte om kvinnokritik går i kvällens anda.
Se det inte som kvinnokritik.
Se det som att vi pratar skit om nån som råkar vara kvinna.
Hon råkar också vara min syster, och därför tillhör jag team Sylvia.
Ja. Vad?
- Alltså... - Okej. Nu ser vi mot framtiden.
Will, du borde bjuda ut den där tjejen på en dejt.
- Vilken? - Vilken som helst.
- Ja. Vi är likadana allihop. - Det sa jag inte.
Men för vårt syfte just nu är de det.
- Okej. - Ja!
- Ja, Will. - Big Will!
Will! Will! Will! Will! Will! Will!
Ja!
- Han är en legend. - Ja, mannen.
Tror ni att han har kul?
Ja. Han har jättekul. Varför är du så nojig?
Det är jag inte. Jag organiserade allt. Jag bara... Jag vet inte.
Efter att du försvann ur hans liv i fem jävla år.
Du vet inte hela bakgrunden.
- Kan vi ta en kaffe nån gång? - Här kommer han.
Hur gick det?
Goda nyheter. Hon sa: "Jag är gift, och du är ändå inte min typ."
Tack.
- Hej. - Nån som är intresserad av dessert?
Kanske.
- Jag har faktiskt redan köpt dessert. -Åh, jäklar.
Vi behöver kanske några minuter till med menyn. Tack.
Okej.
Skicka den till Sylvia.
Ni tänker väl inte göra det där vid bordet?
Jag är inte gift med lokalen.
Vad är problemet? Du brukade älska att ta lite kokain.
En gång i tiden älskade jag kokain.
- Hej! - Hej.
Har ni trevligt?
Har du smakat broccolinin? Jättegod.
Den är så god.
- Jag tar smör på allt. - Jag vet! Jag också.
Det är hög midja som gäller.
- Har jag rätt? - Ja! Ja!
- Så sant. Ha så kul. - Ja.
Du blev just en helt annan person. Det var mysko.
Jag skapade inte reglerna.
- Jag bestämmer inte hur samhället funkar. - Ta ut svängarna lite då.
- Ta lite näsgodis. - Snälla, säg inte så.
- Lite bolivianskt marschpuder. - Säg inte det heller.
- Varför? Dansa med den vita damen. - Nej. Jag är inte...
- Köra på den vitstreckade vägen? - Okej. Vill du verkligen göra det?
Jag försöker bara ha kul.
Nja, jag vet inte.
- Miljöbyte. Nu sticker vi. - Ja! Underbart. Vart ska vi gå?
Jag tänkte vi kunde gå till nån lite mer uppsluppen plats.
Jag vet. Som ett flyktrum.
Jag tänkte nåt med lite mer klass.
Pianobar?
Han menar en strippklubb, bara så du vet.
Verkligen?
Men jag vet inte. Verkar det lite för banalt?
- Kanske lite klichéartat? - Eller?
Ja, absolut.
Jag vill inte förstöra kvällen
- med konstig stämning på strippklubben. - Ja. Låt oss inte förstöra stämningen.
Vi kommer ha kul vart vi än går, även om det är en strippklubb.
Jag vill definitivt fortsätta hänga.
Om vi ska gå nån annanstans och ni vill gå till en helnäck strippklubb,
så vill inte jag vara killen som säger nej till en helnäck strippklubb.
- Så det är enhälligt? Strippklubb! - Strippklubb!
Vi ska gå på strippklubb.
-Åh, en sång. - Okej.
- Blir det sång kan han inte stoppas. - Jag fattar. Jag...
Det här kan vara min bästa kväll nånsin.
Nu sticker vi.
Nu sticker vi från det här jävla stället.
Hördu. Du måste avgöra det här. Exklusivt eller lite mer ruffigt?
Vad du än föredrar.
Nej, kom igen. Vi vill höra din åsikt. Du organiserade kvällen.
Bestäm du.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till,
men jag skippar nog den här delen av kvällen.
- Men gå ni. Ha så kul. - Nej, kom igen.
Jag följer inte med.
- Förstör det inte. Kom igen. - Vad? Jag är...
Ni borde gå. Jag är bara inte...
Jag har inte lust att gå på strippklubb med en massa killar
som verkligen vill gå på strippklubb.
- Där har vi det. - Vad? Det här är din kväll.
Och om du och dina medelålders vänner vill gå...
- Ja. - ...och bli underhållna av tjejer
knappt äldre än min dotter, borde ni göra det.
Få det inte att låta äckligt. Det här handlar om kamratskap.
Kamratskap fanns på restaurangen.
Varför bryr du dig om jag är där? Varför är det viktigt? Gå.
- Ha så kul med dina mansvänner. - För att du pratar med mig
som om jag vore en loser.
Okej. Visst. Låt oss gå och kolla in lite tuttar.
Gör inte så där, okej? Jag vill inte att du följer med om du inte vill.
- Vad vill du ha av mig? - Att du ska vilja gå till strippklubben.
Det kommer aldrig att hända på en miljon år.
- Du brukade gilla att gå på strippklubb. - Jag låtsades gilla det.
Det vet du. Jag var 20. Jag försökte vara cool och ironisk.
Jag tål inte såna ställen. De är deprimerande.
Jag är medelålders nu och behöver inte låtsas mer.
Jag känner mig ganska dömd just nu.
Jag dömer inte dig. Jag lovar.
Gå och ha kul med dina vänner. Du har min välsignelse.
- Bege eder till strippklubben. - Jag skall bege mig.
- Bra. - Jag ska fanimej ha skitkul.
- Det blir kul att höra om det. - Du blir ett avlägset minne.
Gör bara din grej.
Du måste följa med.
Det blir så sorgligt och patetiskt
om jag är en frånskild man på strippklubb med en massa sprättiga killar.
Om du är där blir det kul och ironiskt. Snälla, gör kvällen kul och ironisk.
Snälla följ med. Jag ber dig.
Du måste följa med. Du måste.
Blunda. Läs en jävla bok. Jag bryr mig inte. Du måste vara där.
Jag ville att den här middagen skulle handla om din framtid. Om nästa kapitel.
- Jag tänker inte... - Skit i framtiden! Jag vill inte ha den.
Framtiden är dålig.
- Du vet inte vad den för med sig. - Jo, då.
För mig är framtiden flintskallighet, testikelcancer och sen dör jag.
Testikelcancer drabbar mest yngre män. Det är inget du borde oroa dig...
Nu vill jag ha det!
Kom igen. Kan vi inte bara ha kul som förr?
Jag har kul. Jag har en annan sorts kul.
Jag har kul med min familj, ordnar kalas för ungarna.
Ordnar jobbfester för Charlie. Jag har...
Kul har förändrats för mig. Det har utvecklats.
Ditt kul har utvecklats till nåt som kallas "inte kul".
Det är vad ditt kul är.
När får du... Allt det där är för andra. När får du ha kul?
Det är väldigt givande att se dem man älskar ha kul.
- Det är inte sant. - Det kändes... Jag kände det när jag sa det.
Det kändes patetiskt. Är det din belöning?
- Vi går inte till strippklubben. - Okej.
- Gå bara inte hem. - Okej.
- Snälla, stanna, okej? - Okej. Alltså...
Vad ska vi göra? Hur ska vi roa oss?
Jag har en idé.
Åh, ja. Ja!
-Åh, ja. Hon är tillbaka. - Hon är tillbaka.
Hon är tillbaka.
- Roboten är tillbaka. - Hon är tillbaka.
- Kör din robot. - Hon är tillbaka.
Hörni, hade de...
Hörni, hade de KK förr?
- Vad är KK? - Kokain och ketamin.
Mestadels ketamin med en smula kokain
- för att göra det kul för fester. -Åh, Gud.
Vad? Vad är ketamin? Jag vet inte vad det är.
Jo, det vet du. Special K. Alla rejvarna tog det på college.
- Jag var inte med på att ta en rejvdrog. - Jag vet.
Chilla. Ta det lugnt.
Kokainet är mycket intensivare än Special K.
Ja, K:et är inget. Bara som ett milt hästbedövningsmedel.
Hästbedövningsmedel?
- Sylvia, för helvete! - Lugna dig!
- Det är okej. - Vad?
Snortar hästar det också?
- Om det är spetsat med morot. - Lustigt.
VI måste få det ur mig. Jag är mycket mindre än en häst.
Det används till små djur också. Min hamster fick det.
Jag måste pumpa magen. Ta mig till sjukhuset.
Ta mig till sjukhuset! De kan pumpa min mage.
Nej.
- Nej! Sluta! Gör inte så. - Sylvia, slappna av.
Det kan inte... Det funkar inte så. Det är redan i hjärnan.
Åh, helvete.
Det är polisen.
- Håll käften. - Det är polisen.
Hej, hörni.
- Herregud. För helvete. - Jävla Omar.
Vad håller ni på med här inne?
- Omar, stäng dörren, din djävel. - Försvinn.
- Kommer jag att dö? - Nej.
- Kommer jag att bli gripen? - Nej, då.
Ska jag köra hem dig?
Nej. Jag vill inte hem till ungarna och Charlie på ketamin.
Vi vet faktiskt inte vad som kommer hända.
Det påverkar alla väldigt olika.
På vissa slår det till hårt. Andra känner det knappt.
Där slog det till.
Jaha, okej.
Jag tror hon känner det.
Jag vet att jag ser avslappnad ut Men jag är inte alls avslappnad.
Skäms på er.
Jag är väldigt arg.
Ursinnig på dig.
- Vi borde få ut henne härifrån. - Jag är inte glad.
Nej, du verkar inte glad.
Du ser ut att vara det.
Vi borde hålla henne i rörelse.
Ingen bra situation.
Nix. Låt oss...
Väldigt arg.
- Okej. Nej. - Nej?
- Kan inte tro det här. - Japp.
- Jag är ursinnig över det här. - S... Japp.
- Jag mår bra. - Ja. Du mår bra.
Sylvia. Hej.
Tänker du anmäla Maeve till knattefotboll?
Vad?
Tänker du anmäla flickorna till knattefotbollen?
- Ja. - Ja.
Toppen.
Vilken dag tänker du dig? Måndagar eller onsdagar?
Ja.
Okej. Jag ve...
Åh! Herregud.
- Förlåt. Kära nån. - Onsdagar. Det betyder onsdagar.
- Okej. Är du okej? - Japp.
- Hon mår bra. - Vi städar upp det här.
- Vi köper lite Gatorade. - Ta dig hem välbehållen.
Du fixar det här galant. Så, ja.
Du äger.
Vänstersväng.
Rakt fram nu. Vi ska fixa lite vatten.
- Lite vad? - Lite vatten.
- Vin? - Nej. Vatten.
- Vi gillar vin. - Jag vet att vi gillar vin.
- Nudlar - Sylvia är en festprisse.
Inte ett djävla ord från dig.
- Allt det här är ditt fel. - Du bad om droger.
Jag tog med droger för att du bad om det, och det här är mitt fel?
Om du ger nån en liten påse med vitt puder
och det inte är kokain, så är det din uppgift att tala om det.
Det är drogetikett. Det här är ditt fel.
"Åh, vitt puder. Det måste vara kokain.
Jag heter Will, jag är aktiemäklare från 1980-talet."
Ska du med till häckklubben eller inte?
- Nej. - Kom nu.
Operation häckklubb.
- Kom nu. - Dags för häckar.
- Kom igen, dags för häckar! - Dags för häckar.
Sylvia.
Åh, Gud! Vad gör du? Vad hände?
Bara... Kom nu.
Jag tar det. Jag tar vinet. Kom nu.
Åh, nej. Okej.
-Åh, herrejävlar. - Vad i helvete?
Var försiktig.
Den här kvinnan har epilepsi. Allt är okej. Hon mår bra.
Hennes vitaminer är i bilen. Jag ska ta ut henne.
Jag ringer polisen.
Hon är advokat och stämmer dig för diskriminering mot epileptiker.
Visst, säkert. Hon är advokat.
Hon är en utmärkt advokat.
Få ut henne!
Okej. Det är lugnt.
Du har en jättefin butik.
Hej. Där är hon.
Vad... Hur länge har jag sovit?
Ett par timmar.
Jag fattar inte att vi tog droger jämt
och sen gick upp på morgonen och tog fler droger.
Vi var... Du vet, vi var nåt.
- Vi var starka. - Vi var legendariska.
Herregud.
Du, jag är verkligen ledsen.
Du vet, du... Du är en normal, välfungerande vuxen, min vän.
Jag är en infantil loser med infantila loservänner.
som gör infantila losergrejer.
- Du vet? - Snälla.
Vill du höra nåt riktigt infantilt?
Gärna, om det får mig att känna mig bättre. Ja.
- Det får det. - Toppen.
Charlie fick fixa en anställningsintervju åt mig
för jag kunde inte fixa en själv.
Det är rätt bra. Jag börjar må bättre.
Det är patetiskt.
Vet du vad det värsta är?
Att jag är så osäker och har så låg självkänsla
att jag inte ens kan ringa samtalet. Jag kan bokstavligen inte ringa.
Jag klarar inte ens att krypa ur hålet jag ligger i.
Kan du krypa ur ett K-hål, kan du krypa ur vilka hål som helst.
Mahatma Gandhi sa det på sin dödsbädd,
och de sa: "Seriöst? Är det dina sista ord?"
Och han sa: "Oroa er inte. Ni kommer att vara glada att jag sa det."
- Han var väldigt smart. - Han var en smart kille.
Jag är bara så rädd att fatta ett beslut och avslöja vilken loser jag är.
Du är ingen loser. Inte alls. Du ordnade en fantastisk skilsmässofest.
- Håll käften. - Jo. Jag hade jättekul.
Det var kul att städa upp efter dig. Och att övertyga kvinnan att inte anmäla.
- Så läskig. Väldigt fientlig. - Hon tog det väldigt personligt.
Men jag tänkte inte på min exfru på fyra eller fem timmar.
Jag minns inte ens senast det hände.
Så, jag antar att jag bara försöker säga tack.
Inga problem, kompis. Inga problem.
Vet du vad? Vad fan!
Jag är så less på Charlies tjat och det är dags att gå vidare.
Vad gör du? Gör du det? Ringer du advokaten?
Ja. Jag ska bara få det överstökat. Han har tur som får höra från mig.
- Jag var klassetta på juristlinjen. - Hon är två på morgonen.
- Hallå. -Åh, nej.
- Hallå? - Vad gör jag? Vad?
- Gick det fram? - Det tänkte jag inte på. Herregud.
- Han ringer tillbaka. - Ringer han tillbaka?
Bort med den. Vad ska du göra?
-Åh, nej. -Åh, helvete. Åh, nej.
- Det gick till röstbrevlådan. - Okej.
- Inget meddelande. - Okej.
Han ringer igen.
Åh, nej.
Killen vill veta vem som ringde honom två på morgonen.
Du får skaffa nytt nummer.
- Herregud. - Du kan inte ringa från den här igen.
Jag måste byta nummer.
Men han ringer tillbaka.
Det betyder att han är väldigt intresserad av vem som ringde honom,
vilket jag skulle se som nåt positivt.
Men seriöst, tack för i kväll.
Jag minns inte ens så mycket.
Det gör jag. Jag har foton.
- Titta här. Titta på oss här. - Det är ett hemskt foto av mig.
- Nej, det är jättefint. - Kan du radera det?
- Redan utlagt. - Det är hemskt.
-Är jag riktigt snygg just nu? - Riktigt snygg.
- Visst? Söt. Piffig. - Du ser fantastisk ut.
Du ser inte ut som om du varit i en tornado.
Lever ditt bästa liv.
Wow.
Skål.
För framtiden.
- Framtiden. - Behöver olja.
Hej, jag hade kul häromkvällen.
Säg till om jag får bjuda på middag nån gång.
Ja. Middag är ett av mina favoritmål.
Är du förvånad över att jag svarade så här dags?
Nej. Inte alls.
För du väntade säkert uppe på mitt meddelande.
Förvånar det dig att jag hör av mig?
Nej, för jag är fantastisk.
Det förvånar mig att du vet hur man använder sociala medier.
Jag är full av överraskningar.
Det betvivlar jag starkt.
Undertexter: Kristina Donnellan