Já ti nevím. Není to moc jak z roku 2010?
Zlato, prosím tě. O oblečení nejde. To na pohovoru nikoho nezajímá.
- Hlavně se s tebou chce setkat. - To se ti jako chlapovi lehko řekne.
- Ach jo. Jsi nějaká chytrá. - Jo.
U ženské se rozpitvá každá její volba. Od bot po rtěnku.
Musím vypadat asertivně, ale ne moc.
Silně, ale ne moc. Sebevědomě, ale ne moc.
Vypadám tak?
Ano. Vypadáš jako Angela Merkelová zamlada.
- To neříkej. - Je to nejmocnější žena světa.
Jdu nakupovat. Mám starý oblečení.
Měl jsi říct Bella Hadid.
Ježíši, jak dlouho tu jsi?
Nevím. Nějakou chvíli už jo.
Je moc potichu.
- Jednou nás přistihne. - Jo. Skoro jako by chtěla.
To je oblek.
Já...
To je dobrý.
Ne?
Tak jo. To je taky oblek.
Moc jako Angela Merkelová?
Rozhodně.
Kdo to je?
- To je test? Je to ten stejnej? - Je čtyřikrát dražší než ty ostatní.
- Tak si musíš vzít tenhle. - Viď?
Ta halenka je v ceně?
Úžasný, ne?
Je to oblek.
To mi patří.
Omlouvám se.
ADVOKÁTNÍ KANCELÁŘ
NĚMECKO BUDE MÍT NOVÉHO KANCLÉŘE
Sylvia Greevesová?
Ano.
- Tudy. - Dobrý den.
- Těší mě. - Mě taky.
Jak dlouho už tu pracujete?
ČISTĚ PLATONICKY
Bože, to je Kirk Friedkin.
- Vezmi to. - Já se bojím.
Vezmi to.
Sylvia Greevesová. Můžu vás přepojit?
Dobrý den, Kirku. Ráda vás vidím... slyším. Je super slyšet váš hlas.
No teda! To je báječné. Jsem úplně...
Děkuji moc. Těším se, až za týden nastoupím.
Dobře. Ať se vám daří.
- Vzali mě! - Gratuluju!
- Jsem na tebe pyšná! - Díky!
Závidím ti. Nová práce je nejlepší těsně předtím, než nastoupíš.
Nestresuje tě pohovor a zároveň ještě nemusíš pracovat.
To se mě ještě netýká. Nejdřív musím vyřešit plno věcí.
Najít někoho na hlídání, kdo bude děti vozit a vodit na všechny kroužky.
Je to velká změna.
Co je?
Zapomeneš na mě.
- Budeš kancelářská mamka. - Co? To bych neudělala.
- Jestli mě necháš... - Je to tu.
...skončím na heroinu.
Najdeš mě v nějaké barabizně ležet na špinavé podlaze
- pod sáčky z fastfoodu. - Fastfood.
- Má to happy end. - No jo.
- Ano? - Ahoj.
Tady Drákula. Jdu na rande.
Ne, díky.
Nejsem Drákula. To jsem já, Will. Jak je? Pustíš mě dovnitř?
Teď tě vidět nemusím.
- Proč? - Možná si vzpomeneš:
V našem vztahu „o nic nejde“ a já „ani nestojím za zmínku“.
Kdo ti to řekl?
Kámoším se s Omarem. Proto jsem tehdy přišla do baru.
Tak o mně mluvíš se všema?
Ne. Moji kamarádi vědí, jak moc mi na tobě záleží.
- Byl to divnej večer. - Jak to?
Byla tam moje kámoška, která je hrozně otravná,
a já jí o tobě ještě neřekl.
Jí?
Jo, jmenuje se Sylvia. Moje stará známá.
Je šťastně vdaná, má tři děti, jasný?
Ty jo, je moc hezká.
- Jak to víš? - Z instáče.
Tak rychle? Jak to děláš?
Úplná modelka.
Můžu k tobě, abychom to probrali osobně? Haló?
Haló!
Ahoj.
- Užij si výlet. - Jo.
- Miluju tě. - Ahoj.
Ahoj, tati.
Jo a nedávejte Jessipě moc batátů, mívá po nich zácpu.
Užij si to!
Jdeme zbořit Marriott!
Jasně. Neboj, já na ně dohlídnu. Jeden dospělý s nimi jede.
To ráda slyším.
Ty jsi tak legrační!
To nebyl vtip.
Ani nevíš, co to pro nás znamená, že nám pomůžeš s odvozem a odpoledne,
jen než se v práci rozkoukám.
Od toho máte babičku. Viď, Maevinko? Užijeme si to spolu.
Před večeří tolik cukru obvykle nejíme.
Má už třetí lízátko. Ale je to speciální příležitost.
Teď bude speciální příležitost každý den.
Obáváme se o její zuby.
Děti vyzvedáváme v 15:00, ale auta tam můžou až od 14:55.
Tuhle paellu jsem dělala z krevet.
A tohle je Lin-Manuel Miranda v obchodě. Je hrozně zdvořilý.
A ten kód pro odchod v aplikaci Kinderlime
je 6235-Greeves&.
A Frances má jeden speciální kód pro zkoušky sboru a capella.
A tohle je úžasný slamák, který sbalíš do kufru
a on se pak zase narovná.
Nenapíšeš si to, Marlo?
Mám ti to poslat mailem?
Maminka je celá ustrašená!
OZVI SE PROSÍM
Fajn. Hned jsem tu.
- Panebože. - No? O co jde? Jsi mrtvej?
Ne. Víš, jak jsi chtěla poznat moji holku?
- Můžeš teď? - Teď?
- Jo. Přijď co nejrychleji do baru. - Teď nemůžu. Promiň.
Charlie zrovna odjel, je tady tchyně.
Dávám si věci do pořádku. V pondělí jdu do práce. Vzali mě!
Je to fakt důležitý.
„Gratuluju, Sylvie. Oni tě vzali!“ Děkuju, Wille. Jsi dobrej kamarád.
S Peyton jsem to pěkně posral.
Zjistila, že jsem řekl, že s ní o nic nejde.
- Je to zlý. - Na kolika rande jste byli?
Na pár. Máme hodně společnýho.
- Tak to něco znamená. - Jo.
Neznamená! Zavolej, když spolu budete za rok.
Mám svůj skutečnej život.
Tak to není. Je hrozně dospělá. Uvidíš.
Potřebuju tě. Prý s tebou trávím moc času a měl jsem jí o tobě říct.
A má pravdu. Je to divný a snažím se to „oddivnit“.
Mohla bys mi prosím odpustit a přijít mi na pomoc?
Víš, jak jsem říkala, že v pondělí nastupuju? No tak nastupuju!
Tak já to řeknu. Chci, abys ji viděla, protože mě zajímá tvůj názor.
Na tvým názoru mi záleží nejvíc.
Můžeš se na ni prosím podívat?
Maeve, to je babiččin kamarád, syn Marjorie, Peter.
Je hrozně úspěšný a má vlastní dermatologickou ordinaci.
Dobře. Ale je to hloupý a budeš mi dlužit.
- Ahoj! Je tady. - Ahoj.
Ahoj!
Ahoj.
- Ahoj. - Už jste kámošky.
Co si dáš k pití?
Nejmíň hnusný pivo, co tam máš.
- Jasně. A ty? - Mňam.
- Něco mi vyber. - Paráda.
Posaďte se u VIP stolu.
Já hned přijdu.
- Dobře. - „Reservé.“
Luxus.
Tak.
Tak odkud jsi, Peyton?
Jsem z jednoho města u Denveru. Columbine. Slyšelas o něm?
- Jo. - Fakt?
Willovy holky?
Na tvoje trapný kecy teď fakt nemám čas.
Chápu. Tak třeba jindy.
Jo.
A odkud se s Willem znáte?
Bože můj, to je hrozně vtipná historka.
- Fakt? - Takže, můj kámoš Omar tady pracuje.
A čím se živíš?
V Coloradu jsem v jedné rodině dělala chůvu.
Měli holčičky Kenzie a Kayden.
Už jsou na druhým stupni. Pořád si píšeme.
To je hezký.
Jo.
A co děláš teď? Co...
Občas někoho pohlídám. Děti miluju. Sama mám duši dítěte.
- Jo. No... - Chci být učitelka.
Na podzim se tam vrátím a dodělám si magistra.
To je skvělý. Já se vracím do práce a hledám jinou chůvu než tchyni.
- Bože. - Jestli máš čas...
- Moc ráda. Ano. No teda. - Dobře. Mám tři děti.
To je vzrůšo! O čem se bavíte?
Budu Sylvii hlídat děti.
Prostě se to stalo. Ani jsem ne...
Moc se těším.
Dobře. Jo. To bude...
Ptala ses, kde jsou záchody. Ukážu ti je.
Je to tady úplný bludiště. Hned jsem tu. Jo?
- Dvě vteřinky. Já přijdu. - Dobře.
Jí to možná bude trvat.
Já věděl, že uděláš nějakou hovadinu.
- O čem to mluvíš? - O čem?
Jsme tu pět minut, a už jsi Peyton zaměstnala.
To je dost divný.
Podle mě ani podle Peyton to divný není. Tak nám ženským věř.
Takovým feministickým heslem se nemůžeš jen tak ohánět.
- Co šílíš? - Myslíš, že je moc mladá.
To mě vůbec nenapadlo.
Ona je mileniál, já taky.
Jsme každej z opačnýho konce té generace, ale jsme mileniálové.
Hraniční mileniálové, což je dost romantický.
Mileniál je prý i Biden.
Ten věkovej rozdíl není zas tak velkej. Máme toho hodně společnýho.
A nevím, jestli sis všimla, ale je hrozně dospělá.
Podle mě je roztomilá.
Doslova řekla, že je chůva. Já chůvu potřebuju. A bylo.
To nechápu. Tys ji najala, protože je milá?
Jo! Podle mě je tak roztomilá a milá
- a vtipná a... - Neříkej to pořád.
- Proč? - Není barbína.
Je to moje přítelkyně. Nepovyšuj se.
Je skvělá, ale jestli ji mám vyhodit...
Ne, pak by to bylo ještě divnější.
- Máš novou chůvu. Gratuluju. - Fajn.
To je tak fajn si vyrazit.
Charlie je pryč jen 52 hodin,
a mně je z těch nugetek a rybích prstů zle.
- Ne. - Ne.
Peyton mi posílá rozkošný fotky. Je to hrozně otravný.
- Simon má holku. - Viď?
Rozumí si s osmiletýma i čtyřicetiletýma.
Což je totéž.
Já nechci domů. Nedáme si další dezert?
Už jsme měly celý jídelní lístek.
Tak si dáme další víno nebo třeba sýrový talíř.
Prosím. Nechci jít domů a konverzovat s tou holkou. Je to za trest.
Nadrobila sis to, tak si to sněz.
- Žádnej soucit? - Vůbec.
- Ahoj. - Ahoj.
Jaká byla ta večeře?
Moc dobrá. Děkuju, že se ptáš. Co děti?
Jsou úžasní. Fakt zlatíčka. Uspávání byla hračka.
No, děkuju moc.
- Já děkuju tobě. - Jo.
Božínku. Nějak na mě dolehl celej tenhle týden.
Máš na mě chvilku?
Jo, nic jinýho teď ani nechci.
S Willem se kámošíš už dlouho, že?
To jo. Známe se přes 20 let.
Někdy se v něm nevyznám a nechápu, co se děje.
Každopádně budu mít brzo narozky, docela významný.
Šestadvacetiny.
Všechno nejlepší.
Kamarádi mi pořádají párty.
A říkala jsem si, já nevím, prostě...
- Co? Chceš... - ...aby tam byl i Will.
- Aby poznal moje kamarády. - Jistě.
Téma je každopádně YOLO. Víš, co to znamená?
- Jo. - „Žiješ jen jednou.“
To je zajímavý. Dobrej nápad.
- Jsou to první písmena těch slov. - Aha.
Máš žít naplno,
- protože máš jen jeden život. - Chápu.
Myslíš, že by to Willovi nevadilo?
Spojit naše světy na mojí oslavě.
No, můžeš se ho zeptat.
Co myslíš, že řekne?
Nevím. Ještě se vzpamatovává z toho rozvodu.
Vypadá vyrovnaně, ale pořád ještě řeší následky.
Audrey už se z toho oklepala. Jeli se Skaagnem do Norska.
- Cože? Odkud je znáš? - Z instagramu. Sleduju je.
Copánky. No jistě.
Jo, no. Nulová nápaditost.
Myslíš, že ji Will pořád miluje?
Určitě ne. Ale myslím, že se ještě vzpamatovává.
Takže kdyby nechtěl spojovat světy na tvojí oslavě,
- tak ne kvůli tobě. - „Spojovat světy“ zní cool.
Jo.
Zůstanu u „YOLO“.
To je super téma.
Tak jo. Ještě jednou ti děkuju.
- Není zač. - Díky.
Povedlo se ti zaparkovat před domem?
- Děti spí. - Jasně. Musíme si promluvit...
- Promluvit. - Vzadu.
No dobře.
No jo.
Požaduju omluvu.
O čem to mluvíš?
Řekla jsi Peyton, že pořád miluju Audrey.
- Dobře. To jsem neřekla. - Neřekla?
Teď byla u mě a vyšilovala,
protože jsi prý řekla, že pořád miluju Audrey
a nechci „nic opravdovýho“.
- To jsem neřekla. - Ne?
Ne, neřekla.
Řekla jsem jí, že asi nebudeš spěchat,
protože se vzpamatováváš z rozvodu, ale neznamená to, že ti na ní nezáleží.
- Proč jí vůbec něco říkáš? - Přímo se mě zeptala.
Chceš náš vztah podrýt.
To ne.
- Peyton se mi líbí. Je roztomilá. - Už zase začínáš. Neříkej to!
Podle tebe je pro mě moc mladá,
a místo abys mi to řekla do očí, najala sis ji jako chůvu.
Fajn, máš pravdu.
Myslím, že je pro tebe moc mladá, protože je!
A spousty ženských by se dotklo,
kdyby viděly chlapa v tvým věku s někým tak mladým.
Těm ženským bych řekl, že si nevybírám, koho potkám.
- Jsem barman mezi mladýma. - Co?
Mezi mladýma se pohybujou i profesoři. Skautští vedoucí. Kněží.
- Tak to mě extrémně urazilo. - Bezva společnost.
Víc mě to ani urazit nemohlo.
Seš hrozně kritická.
Ne asi, vždyť je to trapný.
Máme krásný, hluboký, smysluplný vztah.
Dobře. Víš co? Ať řekneš cokoliv, Wille, jsi pro ni moc starej.
Cokoliv, co není v souladu s tvýma 2,3 dětma
a životem za bílým laťkovým plotem tě hrozně dráždí, co?
No dovol? Tys mi ani nepogratuloval k práci.
Na nic ses nezeptal. Víš, jak je pro mě ten návrat důležitej.
Mám svoje problémy. Je mi to u prdele.
Tos mi dal jasně najevo. Chápu.
Tys mě rozhodila. Myslím jen na to, proč je vadná.
Chci, abys byl šťastnej, ty idiote!
Jsem šťastnej jako prase. Gratuluju. Nikdy jsem nebyl šťastnější.
Proboha. Dobrý?
Ale ne.
Pošli mi fakturu.
Táta bude nasranej.
Jak dlouho tu jsi?
- Co potřebujete? - Je tady Peyton?
Hej, Peyton. Přišel za tebou nějakej chlápek.
Ahoj. Proboha, co se ti stalo?
Prošel jsem skleněnýma dveřma.
Nic mi není. Hele, chci ti uspořádat ten nejlepší mejdan.
Zavřu Lucky Penny. Pití bude na účet podniku.
Pozvi všechny. Bude to jízda.
Určitě? Nenutím tě k ničemu, co ještě nechceš.
Chci. Jsem připravenej. Miluju tě.
To jsem říct nechtěl.
- V pohodě. - To byl omyl.
To jsem říct nechtěl. Vyklouzlo mi to.
- Moc mi na tobě záleží, ale... - Dobrý.
- Rozvedení to říkají často. Jsem zvyklej. - Chápu.
- Budeme dělat, že se to nestalo. - Bezva! Možná časem. Jo.
Tak díky.
- To je ten nejlepší dárek. - Bude sranda. Jo.
No?
- Dotaz. - No?
Kdo je ten chlap, co sedí na tvým gauči?
To je Alan. Náš nový spolubydlící.
Alanovi je 55 až 60?
Je mu 29.
Kdepak.
- Co? - Není mu 29. Prostě ne.
Je to starší člověk.
Řekl někdo „mejdan“?
Jestli chcete zítra pomoct,
stáhnout obrázky, udělat koláž, tak se v tom vyznám.
Jo.
Chtěla jsem s vámi probrat jednu velkou změnu, která nás čeká.
Vy se s tátou rozvádíte?
Cože? Ne. Začnu zase pracovat.
- Bezva. Páčko. - Ne, posaď se. Děkuju.
Jak jsem řekla, začnu zase pracovat.
- Jako co? - Jako právnička.
Ty jsi právnička? Táta je právník, ne?
Ano, a já jsem dřív byla taky. Říkala jsem ti to mockrát.
Takže budeš dělat pro tátu.
Ne, budu mít vlastní práci.
Je důležité, abyste viděli, že i ženy pracují
a přispívají svým komunitám a rodinám jako muži.
Takže to bude změna pro nás všechny, ale my to zvládneme.
Nějaké otázky?
- Došly Orea. - Cože?
Říkalas, ať píšeme, co potřebujeme.
- Jo. - A přesto je nemáme.
Dobře.
FWD: BEZPAPÍROVÁ POZVÁNKA
Ty jo, to je od Peyton?
Ne, od Willa.
Ale jde o oslavu Peytoniných narozek. Půjdeme tam prosím?
Ne, zlato, bude to v baru.
Ach bože, byla skvělá. Nejlepší chůva, co jsme měli.
Vypadá přesně jako Billie Eilish.
YOLO znamená „žiješ jen jednou“.
Jo, já vím.
- Orea. - Jasně.
Co se sakra děje? Tys v sobotu zavřel bar?
Will ti to neřekl? Zavřel v ten nejvýnosnější večer kvůli oslavě
svojí holky jménem Oslnivý kalhoty.
Za veškerý ušlý zisk můžeš ty, Williame.
- Proto přece vlastníme bar. - Ne.
- Máme ho pro peníze. - Díky.
Ahoj. Ty jo. Nečekal jsem, že přijdeš.
Jo. Jak se říká: „Šestadvacet je ti jen jednou.“
- Pravda. Když máš štěstí. - Jo.
- Dobře že jsi tu. - Peyton se mi líbí.
- Co dveře? - Co obličej?
Mám hodně make-upu. Jde to poznat?
- Ty přechody jsou bezva. - Jo.
- Peyton mi pomohla. - Šikovná.
- Sylvie! - Ahoj! Všechno nejlepší.
- Dík, žes přišla. - Jo. YOLO!
- Ano, YOLO. To my říkáme. - YOLO!
YOLO!
- Ráda tě vidím. - Skvělá párty.
- Děkuju. - Jo.
- Můj spolubydlící Alan. - Jo. Dobře. Těší mě.
Hej, pojď se vyfotit.
- Pardon, musím jít. - Jo.
Alane, zrovna něco řešíme. Víš, kdes byl 11. září 2001?
Na to nezapomenu.
Ve třídě s třeťáky, protože mi bylo osm. Omluvte mě.
Prý mu je 29.
- Ne. - Měl by si vymyslet poslední přání.
Jo.
Ahoj, všichni. Já jsem Riley. Znám Peyton od...
- Riley je skvělá. - Jo.
Jo. Pracuje ve zmrzlinářství, kdybys někdy chtěla koktejl zdarma.
YOLO!
YOLO ti dodá sílu.
Naše oblíbená písnička ze střední.
- Ne. Bože. To ne. - Pozdě!
To je jejich oblíbená písnička ze střední?
- Jo. - Páni.
Skvělý.
Co to dělám?
Děláš to s ní.
- Jsem ztělesněný klišé. - Co?
Ale ne.
Co? Co se děje?
- Musím z toho ven. - Co?
Mělas pravdu. Musím ji nechat. A to hned teď.
- Ne, má narozky. - Musím dneska.
Pomůžeš mi?
- Ne. - Musíš.
Řekneš jí, že máme žhavej poměr?
- Prosím. Bože. - To neřeknu.
Já myslela, že si rozumíte. Že je dospělá.
Není. Dívej se, co sakra dělá.
To jako fakt? Bože. Budu navždy sám.
To ne. Naštěstí jste spolu nebyli dlouho.
No tak. Budeš v pohodě.
Najdeš si někoho na stejný vlně.
Někoho chytrýho a vtipnýho, kdo se k tobě bude líp hodit.
Klidně můžeš jít domů.
Vyšňořila jsem se. Nikam nejdu.
Počkej. To, že jsi šťastná, mě...
Hele. Máme ji?
Byla jsem šťastná.
Ne! V tom ohozu vypadala hrozně.
Ne, podle mě... Já jsem hrozná. Podle mě jí to slušelo.
- Já ji nepozvala. Ty jo? - Pozvala jsem všechny.
Krásnej.
To byly nejlepší narozky mýho života. Jen díky tobě.
Co je?
Měli bychom si promluvit.
- O-ou. - Zavřu dveře.
Co je?
Nerad to dělám zrovna dneska, ale...
Myslím, že nám to spolu nesvědčí. Zvlášť teď.
Jsi hrozně mladá. Máš kus života před sebou.
A já jsem hrozně starej a řeším nudný problémy starých chlapů.
Víš, prostě...
Rozcházíš se se mnou na narozeniny?
Ano. A vážně myslím, že to tak bude lepší, víš?
A jenom potřebuju vědět, že budeš v pořádku,
takže jestli chceš, abych tu zůstal nebo tak, moc rád...
Proč bych to jako chtěla?
Kdybys nechtěla být sama nebo tak.
Tohle si rozchod ani nezaslouží.
- Fakt? - Jo.
Kam jdeš?
Za kámošema. Mám narozky. Šli jsme domů, protože jsi starej.
- Jdeme k Riley, vy dva. - Hurá!
- Večírek nekončí! - Zavolám Uber.
Poslyš, moc mě mrzí, že to takhle dopadlo.
Brou dobrou.
Ty drž hubu, staříku.
- Jasně, ty boomere. - Nech si to. Seš starej. Stařec.
Vaše generace zničila přírodu.
Umřeš dřív než já. Máš osteoporózu.
- Scvrkáváš se. - Oblíkej se podle věku.
Dej si na něj bacha. Ty se tak oblíkej.
Kup si cylindr, monokl a takový to jedno velký kolo, ty magore.
Vezmi si prášky!
Ty starej zmrde. Ty zatracenej starej sráči.
Překlad titulků: Kristina Himmerová