Виж се.
Гордея се с теб, скъпа.
Ще им вземеш акъла. - Благодаря.
Хей. Нали мама изглежда добре?
Добре.
Гордея се с теб. Ще им вземеш акъла. - Благодаря.
С две ръце, Саймън! Извинявай.
Здрасти. - Привет.
Здравей. - Здрасти.
Чао. - Хубав ден.
Чао, миличък.
Леле! Изглеждаш добре!
Завърти се. Да.
Притеснена съм. Не е ли глупаво? - Не! Важно е.
Нямам търпение пак да съм сред колеги. Ще се шегуваме.
Ще ходите на обяд. - Дружбата. Клюките до тубата с вода.
И няма да говориш само с мен. - Не! Не, но ти е ясно.
Мечтаех за този момент.
Добре. - Здрасти. Анджи!
Извинявай. Набързо.
Днес свекърва ми ще вземе Мейв.
От днес се връщам на работа. - Добре. Благодаря, Силвия.
Ето, вече знае. - Не й бях казала. Бях много заета.
Трябваше да й кажеш. - Очевидно.
Какво ще правим? - Отивам на работа.
Мамка му. - Да.
Казвам, че имам опасения.
Какви? - Не подценявам Силвия. Тя е фурия.
Но ще е младши адвокат. Другите ще са под 30 г.
Силвия кипи от енергия. Ще се справи.
Не може да се мери с младите. Отнася се за всички нас.
Не ставай смешен.
Даниълс, ела.
До колко стоя снощи? - До 2 ч.
Значи си тръгна рано? - Продължих вкъщи.
Вземаш ли амфетамини? - Не.
Да. - Не го казвай пред комисията.
Видя ли? - Да.
Защо още си тук? - Извинете.
Чудесно хлапе.
Силвия ще се справи. - Щом казваш.
Какво правиш?
Много скоро ще разбереш. - Това не е отговор.
Правя нова бира, какво друго.
Работих денонощно
и ви представям къпинов сауър със сложния състав на светло пиво.
Повечето хора не го близват, защото вкусът е много странен,
но аз мисля, че се получи. Наздраве.
Много е добро.
Нали? - В това е истината.
Кога започваш да я вариш? - До седмици.
По колко варела?
Следва най-хубавото. По 24 бутилки на месец.
Само толкова? - 24?
Да. Производството е трудно и суровината е скъпа. Но си помислете.
Ще я пуснем като лимитирана серия. Ще се разпродава начаса.
Хората ще се бият за нея. Ще се разказват легенди.
Уил, колко струва суровината?
Тази бутилка струва 60 долара.
Моля? Една бира е 60 кинта. Не я пий.
Диаманти ли има в нея? - Стига.
Диамантите не се пият. Ще ти срежат червата.
За колко ще я продаваш? - За 5-6 долара бутилката.
Ще ме убиеш.
Ще пишат за нея. Ще печелим награди.
Ще ни донесе престиж. - Искам пари, човече.
Парите ще дойдат след време. Приеми го като вложение в реклама.
Измислих. Ще продаваме бутилката по 100 долара.
Става. - Не!
Стига. Не. - Ще е лукс продукт.
Направил си страшна бира. - Да.
Ще се търси и ще й сложим солена цена.
Помисли. Тя ще е нашето шампанско "Кристал".
Не искам да я използвам за рекламен трик. Като чийзбургерите на Бея на солта.
Ето какво ще направим.
Ще я пуснем за месец. Ако не върви, ще стане на моята.
Ще опитаме ли по моя начин? - За един месец.
Благодаря. Няма да съжалявате. Хората ще луднат по тази бира.
Сътворил си нещо върховно. - Благодаря.
Бъхтиш се от много време за нас.
Като инвеститор в това място
те пускам за един ден, защото съм впечатлен.
Настина ли? - Да.
Да го отбележим. - Благодаря. Страхотно.
Чакам да докарат ечемик. - Остави на мен.
Благодаря. - Добре.
Много е добра. Браво. - Благодаря.
Добра е. - Може ли да я опитам?
Скъпа е за теб. - Много си смешен.
Отделът по сливания е в южния край на 11-ия етаж.
Фрийдкин колекционира картини.
Прекрасно. - Да.
Младшите адвокати са натам, а кабинетите с прозорци са за партньорите.
Разбрах.
Ще работиш основно за Стърн, но ако партньор ти възложи нещо,
трябва да го свършиш. - Ясно.
Това е Кърк.
Да. - Кърк ли е? Здрасти, Кърк!
Здрасти, Кърк!
Силвия е, жената на Чарли.
Чарли Грийвс. - Говоря.
Първи ден ми е. Здравей!
Не говори с Кърк Фрийдкин. - Аз го познавам.
Не го познаваш. Разбра ли?
Напротив. - Не, не го познаваш.
Ето тук седят младшите адвокати.
Това е новият младши адвокат Силвия Грийвс.
Привет. - Здрасти.
Чакай, младши адвокат ли си? - Да. Известно време не бях в играта.
Вършете си работата, деца.
Твоят кабинет е тук. - Хубаво.
Това е вторият ти дом.
Кажи ми, ако имаш въпроси.
Благодаря. - Разбира се.
Здравей.
Джош Стърн, партньор по сделката между "Стар Кибъл" и "Сует Суийтс".
Силвия Грийвс. - Добре дошла в екипа.
Приятно ми е. - Запознай се със случая.
Левинсън ще отговори на въпросите ти на обяд.
Чудесно. Благодаря.
Заемам се. - Добре.
Започваме. Така.
Здравей. Благодаря. - Хей.
Силвия. Приятно ми е. Благодаря.
Здравей. Силвия. Благодаря.
Това какво е?
Изпрати ми съобщение. "Как си?"
Че какво лошо?
Странно е. Да разказвам за седмицата си!
Видяхме се веднъж. - Стига.
Имате общи познати. Не ти е пратил снимка на члена си.
Просто ти казва "здравей".
Адам, май ти искаш да кажеш "здравей" на Бритни.
Знам.
За твое сведение, Бритни, харесвам те като приятелка.
С екстри.
Усещам привличане, а не знам какво става.
Адам, къде би завел Бритни на първа среща?
На плажа. Безплатен е. - Отиваме на третата среща.
Три е щастливото число.
В университета Адам покани на среща една професорка.
И какво стана? - Обичайното. Отрязаха го.
Беше смешно.
Какво? - Какво каза?
Влязох в тона ви. - Не правя това.
Да. Знам. - Ти коя си?
Силвия.
По заместване ли е? - Не, младши адвокат съм.
От отдела съм. Нова съм. Запознахме се тази сутрин.
Защо каза, че мастурбирам в банята? Ти не ме познаваш.
Да. Това е австралийски израз.
"Мастурбирам в банята" значи...
Че имаш пари. И...
си падаш...
Готин си. И...
Не съм го чувала. Няма такъв израз.
Не, не. Добър ден.
Не си ли го чувала?
Не. - Има такъв израз.
Не. - Да. Има.
Можеш ли да съставиш изречение? - Да.
"Аз... бях...
Мастурбирах в банята и той ми върна парите."
Хубаво.
Здрасти, скъпи. - Здрасти.
Как върви? - Добре. Ти как си?
По-важното, как се отнасят с теб? - Добре.
Хвърлиха ме в дълбокото, но ще се справя. Просто съм забравила какво е да работиш.
Харесваш ли колегите си? - Общо взето. Не знам.
Днешните млади са много чувствителни.
Един колега се засегна от шегата ми.
Какво каза? - Нищо.
Не е важно какво съм казала.
Ако бях казала, че има хубави очи, пак щяха да съм зачеркната.
Да, труден характер. - Няма нищо.
Трябва да затварям. Имам много работа.
Приятно е, че го казвам.
Благодаря. - Чао. Обичам те.
Може ли да си ходим?
Партньорите си тръгват, но младшите адвокати остават.
Може да си тръгваш заради децата. - Не. Набрала съм инерция.
Продължавам. Ще си взема блокче гранола за вечеря.
Има и с протеини.
Беше права. Няма такъв израз. Другата австралийка беше права.
Виж ти. - Да.
Благодаря. - За нищо.
Добре ли си? - Да.
Разтягах се. Схванах се на стола. - Разбирам.
Ти добре ли си? - Да.
Наистина ли? - Да, благодаря.
Благодаря.
Божичко.
По дяволите. Мамка му!
Божичко, не!
Боже.
Мислех, че съм го поправила.
Здрасти. - Здрасти.
В офиса съм. Ще дойдеш ли? Стана голяма беля.
Добре.
Внимателно. - Внимавам.
Съсредоточи се.
Заради аурата ти е по-трудно. Успокой се.
Поправям го. - Добре.
Цветът не съвпада.
Това е цветът на ризата му. Стана по-зле.
Не знам какво да ти кажа. Дала си ми коректор.
Сякаш шмърка кокаин. - Наистина изглежда така.
Прекалил е с кокаина, кърви от носа, паднал е и се е порязал.
Сега ще го размажа. От червено и бяло ще стане розово.
Цветът на бялата раса. Готово.
По-зле е. Престани.
Не знам какво искаш от мен. Вината е твоя.
Кой заспива прав? Да не си камила? - Изморена съм!
Дремни! Пий кафе! Сигурно има кафемашина в тази сграда.
Многото кафе ме изморява.
Глупости. - Истина е!
Не е вярно! - Така ми действа.
Какво да ти кажа? Зле е. Ти ме въвлече! - Ще ме уволнят.
Ще загубя работата, която имам от един ден.
Знам какво да направя, но няма да ти хареса.
Какво? И как ще стане? - Одри.
Одри? Тя е безполезна хипстърка. "Арт консултант".
Трябва ни ексцентрик. Необуздан гений.
Който да я поправи. - Познава много хора. Ще свърши работа.
Искаш ли да помогне? - Да. Говорите ли си?
Да. Поправяме отношенията си.
Чукате ли се? - Не!
Искаш ли да помогне? - Разбира се. Да.
Мили боже.
Хубав квартал. - Да.
Сигурно училищата са добри. - Не бъди снобка.
Един мъж продава ролца от раци в апартамента си.
Защо? - Добри са. Има списък с чакащи.
Сега ми се приядоха.
Ако изпаднеш в положението на Лиам Нийсън в "Твърде лично", ела тук.
Божичко. Одри порше ли кара? - След развода й потръгна.
Прилича на Даниъл Крейг. - На злодея в "Бързи и яростни".
Здрасти. - Здравей.
Здравей. - Как си?
Леле. - Страхотно.
Изглеждаш чудно. - Благодаря.
Много благодаря, Одри.
Спаси ни. Благодаря. - Разбира се.
И кой реставратор работи в полунощ? - Грегъри е много талантлив.
Още не се е наложил и реставрира картини. Но го прави като услуга.
Искам да кажа, че е докачлив. - Ще си взема бележка.
Псевдонимът му е Лорд Ротеро. - Естествено.
Да. - Аз съм.
Предвид характера на Лорд Ротеро, може би е по-добре Силвия да изчака тук.
Добре. - Разпускай навън.
Какво говориш? Картината е моя.
Не знам как да го кажа, без да те обидя.
Страх ме е, че ще прецакаш работата.
А човек, който се казва Лорд Ротеро, е спокоен?
О, да. Суперспокоен. - Да. Много.
Знаеш, че съм спокойна. - В момента просто...
Не изглеждаш така. - Спокойна съм.
Съгласих се. - Навсякъде се вписвам.
Права си. Суперспокойна. - Той ще ме хареса.
Ще вдигнеш ли гюрука на поршето?
И защо? - Добър въпрос.
Леле. Това е яко.
Не пипай нищо. Остави я тук. - Невероятно.
Страхотно. Леле.
Лорд Ротеро. Здравей!
Изглеждаш добре.
Да видим каква е работата.
Леле.
Нямах големи очаквания, но това е корпоративен боклук.
Харесва ми единствено щетата. - Аз бях с коректора. Благодаря.
Можеш ли да ни помогнеш? - Запознат съм с този тип изкуство.
Когато започвах,
рисувах стенопис във фоайето на една счетоводна фирма
на не знам си кой етаж в Сенчъри Сити. Разболях се.
Тялото ти е отхвърляло корпоративната отрова.
Познато ми е. Съдружниците ми вечно налагат
проклети корпоративни интереси. Подкрепям те, човече.
Мой човек си. - И ти мой.
Мой човек.
Колко ще ти отнеме? - Към пет часа.
Пет часа. - Един час за лицето.
После четири да залича човечността, та да заприлича на адвокат.
Като я гледам, си мисля да не правя копие,
а по-скоро коментар на картината.
Оригинал на Лорд Ротеро? Боже. Да!
Мисля да му сложа пари в ръцете или шапка като на Тръмп.
Яко. И вместо зъби - куршуми.
Струва ми се, че това ще отива за една галерия.
Ние искаме само копие на картината. Само това.
Да направим нещо по-интересно. Гледах ретроспекция на Кусама.
Можем да направим илюзия със светодиоди, насочени към...
Лицето му! Мой човек. - Да, мой човек.
Имам доставчик. - Моля ви, сериозно е!
Просто трябва да направим така, че да си прилича!
Не искам да ме уволнят. Затова сме тук.
Моля те, нарисувай неговото лице. И толкова.
Тя убива музата.
По-добре и двамата изчакайте навън.
Да взема ли картината? - Остави я. Излезте навън.
Съжалявам. Усмивката на Одри ме вбеси. Много е високомерна.
Да бе. Усмивката й развали всичко.
Дали всичко ще е наред? - Не знам.
Направи така, че да не е. - Ти не ми помогна!
Исках оригинал на Лорд Ротеро. Той струва пари, хей!
Не съм спокойна, съжалявам. Прав си. - Не си.
Не и в този случай, но при други обстоятелства
минавам за много спокойна.
Успокоих го и ще го направи.
Как го успокои? - Не е важно.
Чакай, как го направи?
Не съм го чукала, за бога. - Не намекнах това.
А и така да е, това е твое право. - Благодаря.
Извини ме пред Реджи,
че ще пропусна купона тази вечер. - Купон ли?
Не знаеше ли? - Какъв купон?
Понякога брат ми е кретен. - Доведен брат. Какъв купон?
Какво, по дяволите, става тук?
Пускаме алкохолна комбуча може би под името "Буч".
Още я разработваме. - Ние?
Двамата с Реджи. - Супер.
Не разбирам защо не сте ми казали.
Защо не сте ме включили?
Алкохолната комбуча не е по твоята част. - По ничия не е, защото е глупост.
Чревно здраве за хора, които се напиват?
Това са две различни групи. - Така е.
И съм дипломиран технолог. Аз съм този, който разбира от ферментация.
Хей, Уил, как си? Изглеждаш добре.
Супер. Омар е тук. - Естествено.
Непрофесионално е да отсъствам от моя купон.
Включили сте го? - Хей.
Харесвам всякаква ферментация.
Омар. - За разлика от други. Конкретно от теб.
Остави ни. - Добре.
Съжалявам, че разбра по този начин. Гадно е. Но това е само бизнес.
Нищо лично. - Струва ми се много лично.
Казвам ти, не е. А и да беше,
може би е, защото проваляш всяка възможност пред нас.
Мислиш само за някаква бира, която единствено снобите ще харесат.
Каза, че ти харесва. - Естествено! Ти си факир.
Не това е важното. Ще губим по 40 долара на бутилка, Уил.
Лудост. Вече не те разбирам. - Опитвам се да правя добра бира.
За разлика от Реджи - той иска да превърне бара в клуб с полуголи сервитьорки.
Реджи не е толкова ужасен. - Дяволът носи "Бучи", сладурче.
Добре де. Ужасен е, но това лайно знае как се правят пари
и това е важното.
Хей, сладурче. Дай още студен "Буч". - Хей, скъпа.
Имаш го. - Добре.
Кейти?
Здрасти! - Какво правиш тук?
Заедно ли сте? - Не знам. Питай него.
И аз не знам. Но е хубаво.
Много хубаво. - Ужасно хубаво.
Как се случи?
Феромони. - Измисли го.
Отново правя секс. - Досетих се.
Ще опитате ли "Буч"?
А ти какво правиш тук? - Приятелка ми е. Казах ти. Не слушаш.
Да. Търсех работа, тъй като вече не гледам деца.
А ти скъса с мен на рождения ми ден. - Това е сбъркано.
Леле. - На децата им липсваш.
Трябва да се свържем по "Фейстайм". - Да! И на мен ми липсват!
Толкова са сладки.
Какво се случва? Как може да постъпят така с мен!
В собствения ми бар!
Как може да постъпят така с нас! - С "нас"?
Твоите партньори не ти казват за новия проект.
Моята приятелка почва нова връзка тайно от мен.
Има разлика. - Извинявай. Прав си.
Гадно е. Извинявай. Разбирам.
Не се бой. Погрижих се. - Как така?
Уредено е.
Какво е това?
Навън! Живо!
Какво си направила?
Изтичаше газ.
Обадила си се, че изтича газ? - Аз съм добросъвестна гражданка.
Майко мила.
Ти си истинска приятелка. - Така е.
Навън! Изтича газ! Може да се взривим!
Не. - Не.
Да. Много от идеите, които обсъдихме, бяха клиширан поглед към капитализма.
Направих това, което поискахте, с една разлика.
Нарисувал си полов член вместо нос?
Вижда ли се? - Да.
Къде са топките?
Добър ден. - Добър ден.
Стърн, да чуем докъде сме с "Добсън". - Да. Добре.
Първо да се уверим, че сме на една и съща вълна
за арбитражната клауза в параграф 7,5.
По-точно, дали в случай на спор
е необходима поправка относно оповестяването на информация.
Всеки спор ще бъде решаван от арбитър
с осем или десет години опит в сложни сливания.
И...
Извинявай. - ...говорихме с одиторите...
Джесика от "Човешки ресурси" те търси.
За какво?
Видяхте ли картината с члена на лицето?
Не. Какво? Жестоко.
Здрасти. Искала си да ме видиш?
Всичко върви отлично. Колегите са много мили и...
Казах ли ти, че с гущера на децата ми сте почти адаши?
Джесипа.
Силвия, знаеш ли какво се е случило с портрета на г-н Фрийдкин,
който е закачен до стаята с принтера?
Чудесна картина. Великолепна.
Прекрасни цветове, а композицията...
Имаш ли представа какво е станало? - Не. Какво?
Ами...
Много странна шега.
Това е невъзможно. Това не съм аз. - Точно ти си.
Много съжалявам. Просто...
Бях изморена, залитнах към картината и тя падна.
Отидох да я поправят, но неуспешно.
После се опитах да я върна на място.
Капнала съм от умора.
На моята възраст работата ми струва много усилия.
Много съжалявам. Оплесках нещата.
Много съжалявам. - Разбирам те.
Силвия, разбирам те.
Тук може да е доста стряскащо.
Когато постъпих, се чувствах по същия начин.
А и аз съм майка.
Така ли? - Да.
Не беше нарочно. Наистина. Изобщо не исках да стане така.
Много ме е срам. - Няма нищо. Все едно не е станало.
Прегръдка. Може ли? - Да!
Силвия, благодаря ти. - Божичко. Толкова те обичам.
Страхотна си. Благодаря. - За нищо.
Да оставя ли отворено? - Да. Благодаря.
Какво правиш тук? - Здрасти.
Работя по договора за Левинсън. Знаеш какъв е.
Не. Ти беше уволнена. Върви си.
Но нали се заговорихме и ти...
Какво? Не е възможно. Тук съм само от ден.
Чаках това 13 години.
Не може да приключи толкова бързо.
Не знам какво да кажа. - Че мога да остана.
Или не казвай нищо и продължавай към кухнята
или там, където отиваш.
Моля те, Джесика. Позволи ми да остана.
Ще остана. Оставам.
Чуй ме. - Ще остана.
Силвия, не зависи от мен.
Но ако искаш, говори с Кърк.
Не се тревожи. - Така и предположих.
Добре. Няма да се бавя. - Чудесно.
Тук ли ще стоиш? - Да.
Разбирам какво правиш.
Движиш се бавно. Не е смешно.
Държиш се като дете.
Гордееш ли се?
Знаеш ли...
Върви си, моля те.
Добре. Ще извикам охраната.
Божичко.
Превод на субтитрите Петя Петрова