Nézzenek oda!
Olyan büszke vagyok rád, kicsim!
- Mindenkit le fogsz söpörni. - Köszi, bubu!
Ez az! De jól néz ki anya!
Oké.
Olyan büszke vagyok rád, kicsim!
- Mindenkit le fogsz söpörni. - Köszi, drágám!
Két kézzel, Simon! Két kézzel! Köszönöm. Bocs, nem akartam...
- Sziasztok! - Szia!
- Szia, szia! - Szia!
- Oké. Sziasztok! Szia! - Legyen klassz napod!
Szia, kicsim!
Bakker, LA Law! De jól nézel ki!
Fordulj meg! Fordulj... Igen.
- Irtó ideges vagyok. Hülyeség? - Nem. Ez tényleg nagy dolog.
Én, így... már csak azt is tökre várom, hogy kollégáim legyenek, tudod?
Belsős poénok.
- Igen, meg kimenni ebédelni. - Ilyen bajtársiasság, tudod?
- Dumcsi a csapnál. - Igen.
- Nem csak velem beszélsz. - Nem! Nem, de értem, hogy mondod.
- Igen. Aha. - Erről a percről álmodtam.
- Oké. - Szia! Angie, Angie!
Bocsi. Csak gyorsan.
Ma nem én jövök értük,
úgyhogy az anyósom viszi el ma Maeve-et. Igen. Én ma megyek...
- Dolgozni megyek, így... - Oké. Kösz, Sylvia.
Igen. Kösz.
Dehát... Vagyis már tudja.
- Nem tudta. El voltam havazva... - Igen. Kell...
- Szólnod kell neki. Így van. - ...és ő... én... Nyilván.
- Mit csináljunk? - Én dolgozni megyek.
- Francba! - Igen.
SZIGORÚAN BARÁTSÁG
Jó, csak vannak aggályaim.
- Például? - Nem beszólok Sylviára.
Egy Duracell-nyuszi.
De munkatársként fog dolgozni.
Azok huszonévesek.
Senkit nem ismerek, akinek több energiája lenne. Nem lesz gáz.
Nincs huszonvalahány éves energiája. Már egyikünknek sincs.
Jaj, ne legyél már röhejes!
Daniels, gyere ide!
- Meddig voltál itt tegnap este? - Nyolcig.
- Akkor korán mentél. - Otthon folytattam.
- Adderallozol? - Nem.
- Igen. - Az állami bizottságnak ne ismerd be!
- Látod? - Igen. Látom.
- Mit keresel még itt? - Elnézést!
Nagyszerű kölyök.
Sylvia oké lesz.
Ha te mondod.
Mit csinálsz?
Nemsokára megtudod, Omar.
Ez nem igazán válasz.
Új sört. Szerinted mégis mi a faszt csinálnék?
Megállás nélkül dolgoztam, uraim.
És bemutatom a szederkoktélt egy IPA komplexitásával.
A legtöbben meg se kóstolják az ilyet,
mert őszintén, általában kurva fura íze van,
de szerintem én megoldottam.
Egészségünkre!
Ez kurva finom. Baszki!
- Ugye? - Erről van szó, basszus!
- Ugye? - Erről van szó!
- Milyen hamar tudod tételben? - Pár hét.
Hány hordóval?
Ez a legjobb része. Havi 24 üveggel.
- Mi? Csak? - Jó. Huszonnégy?
Igen. Nem könnyű előállítani, és a hozzávalók se olcsók.
De gondoljatok bele!
Limitált kiadású sörként dobjuk piacra.
Minden alkalommal azonnal ki fogjuk árulni.
Az emberek odalesznek érte. Legendássá válik.
Will, mennyibe kerülnek a hozzávalók?
Egy üvegnek 60 dollár az előállítása.
Mi a faszról beszélsz? Az egy 60 dolcsis sör. Ne igyál többet!
Az egy 60 dolcsis sör.
- Mi van benne, gyémánt? - Ne már, fiúk!
A gyémántot nem lehet meginni. Kivágja a beleteket.
Oké, mennyiért próbálod eladni ezt a szart?
Öt vagy hat dollárért adunk majd egy üveget.
Ne bassz!
Az emberek írni fognak róla. Díjakat fogunk nyerni.
Presztízse lesz tőle a kocsmának.
Presztízse? Én nem... Én pénzt akarok keresni, haver.
A végén pénzt keresünk.
Gondolj rá úgy, mintha reklámra költenénk, tudod?
Öcsém, én vágom. Vágom.
Megcsináljuk a sört, aztán eladjuk 100 dollárért üvegenként.
- Nekem megfelel. - Nem!
- Ne már! - Sose tudhatod.
Ez egy luxustermék.
- Kibaszott állat sört csináltál, - Ja.
és a vevőknek ízleni fog. Árazzuk luxusra!
Gondold el! Mint a Cristal pezsgő, öcsém. Ez a mi Cristalunk!
Nem, ott valami menő dologgal megy a trükközés.
Mint az egyik olyan kibaszott Salt Bae-sajtburger, vagy valami.
Oké. Öcsém, mondom, mit csinálunk.
Egy hónap próbaidő. Ha nem jön be, jöhet az én módszerem.
Előbb az én módszerem?
- Egy hónapra, öcsém. - Benne vagyok.
Köszönöm! Igen! Nem bánjátok meg!
Az emberek kurvára odalesznek ezért a szarért, oké?
Kurva nagyot villantottál.
- Komolyan. - Köszönöm.
Hallod, nagyon régóta robotolsz nekünk, öregem.
Csak el akarom mondani, mint a hely befektetője,
ki kéne venned a napot, mert ez állat.
- Tényleg? - Ja, tesó.
- Komolyan. Az ünneplés jegyében. - Oké. Kösz. Remek.
- Később jön egy árpaszállítmány. - Azt elintézem.
- Komolyan, kösz. - Oké.
- Jó a cucc, Will. - Kösz!
- Mi köszönjük! - Szép munka, tesó!
- Nagyon finom volt. - Megkóstolhatom?
Túl drága, hogy te kóstolgasd.
Kurva vicces vagy, haver!
Tehát a fúziós csoport a 11. emelet déli végén van.
Nekünk vannak a legszebb festményeink, mert Friedkin gyűjtő.
- Csodás. - Igen.
A munkatársak arra lesznek a végén,
és az ablakos irodák a partnereké.
Vettem.
Többnyire Sternnek dolgozol majd, de minden partnernek, ha kiad valamit,
- te csak mondj igent! Oké. - Vettem.
Az Kirk.
- Igen. Ő... - Az Kirk? Szia! Kirk, szia!
Szia, Kirk!
- Sylvia. Charlie felesége. - Oké.
- Charlie Greeves felesége. - Telefonálok.
Ez az első napom. Szia!
- Oké, ne! Ne beszélj Kirk Friedkinnel! - De én ismerem.
Nem, nem ismered. Oké?
- De, de ismerem. - Nem, nem ismered. Nem és nem.
Megjöttünk oda, ahol a munkatársak ülnek.
Üdv mindenkinek!
Emberek, ő az új munkatársunk, Sylvia Greeves.
- Szia! Szia! Szia! - Szia!
Várjunk csak, te is munkatárs vagy?
Igen. Egy-egy ideig kispadon voltam.
Folytassátok, amit kell, gyerekek!
- Oké. Igazából pont itt vagy. - Jó.
Ez az irodád. Igen.
Akkor ez az új második otthonod.
Szólj, ha van kérdésed, oké?
- Köszönöm. Oké. - Oké. Szívesen!
- Üdv! - Üdv!
Josh Stern vagyok, junior partner a Starr Kibble-Suet Sweets fúziónál.
- Sylvia Greeves. Igen. - Jó, hogy itt vagy.
Örvendek! Közel laksz? Te...
Akkor kezdjük itt! Bemelegítésnek,
és ebéd közben Levinson beavat a felmerülő kérdésekbe.
- Remek. Köszönöm! - Rendben!
- Igen. Ezeket máris viszem vissza. - Oké.
Nézzük! Oké.
- Üdv! Kösz. - Szia!
Szia! Sylvia. Örvendek! Köszönöm!
Szia! Sylvia. Köszönöm!
Oké. Mi ez?
És akkor a pasi üzent, hogy: „Hogy vagy?”
Ezzel meg mi baj?
Fura. Úgy értem, ne kelljen már elmesélnem a hetemet,
- egyszer taliztunk! - Jaj, ne!
Egymillió közös barátotok van. Ez azért nem egy pöcsfotó.
Csak sziázni akart neked!
Adam, úgy hangzik, mintha te akarnál sziázni Britney-nek.
Ez az!
Tisztázzuk, Britney, bírlak, de csak mint barátot!
Extrákkal.
Érzek itt valami kémiát, de nem tudom, mi zajlik.
Oké. Szóval, Adam, hova vinnéd Britney-t első randira?
- A tengerpart ingyen van. - Időgép, és a harmadik randinál tartunk.
A három szerencsés szám.
Öregem, a jogin Adam
- randira hívta a profot. - Haver!
- És mi lett a vége? - Ugyanaz, mint mindig, lerázták.
- Oké. Ez vicces. - Tuti, hogy Adam a mosdóban maszturbál.
Micsoda?
Mit mondtál?
- Csak poénkodok veletek. Csak... - Én nem szoktam.
- Igen. Tudom, ho... Tudom. - Ki vagy te?
Sylvia vagyok.
- Ideiglenes a csaj? - Nem, munkatárs vagyok.
Csapattag vagyok, és én... Most jöttem. Találkoztunk ma reggel.
Miért mondtad, hogy a mosdóban maszturbálok? Nem is ismersz.
Igen. Ez... Ez egy ilyen mondás Ausztráliában.
„Maszturbálni a mosdóban” azt jelenti, hogy, tudod...
Hogy így van pénzed, tudod? És hogy te... te... te...
hogy eléggé...
Hogy laza vagy. És csak...
Én még nem hallottam. Szerintem nem igaz.
De, de. Üdv, földi!
Te még nem hallottad?
- Nem. - Igaz.
- Nem. - De, de. Igaz.
- Tudnád mondatban használni? - Igen, igen. Mondjuk:
„Én... Tudod, én...
a mosdóban maszturbáltam, és ő-ő megadta a pénzem.”
Oké.
- Szia, drágám! - Szia, drágám!
Szia! Hogy vagy?
Jól. Te hogy vagy?
És ami még fontosabb: hogy bánnak veled?
Jól.
Igen, bedobtak a mély vízbe,
de nem vészes, bírom. Csak elfelejtettem, milyen sok munka a munka.
- Csíped a többi munkatársat? - Eléggé. Nem tudom.
Olyan érzékenyek a fiatalok manapság!
Volt ez, hogy így poénkodtunk, és talán megsértettem azt a pasit.
- Mit mondtál neki? - Semmit.
Pont ez az. Mit számít, mit mondtam, igaz?
Mondhattam volna, hogy: „Kedves a szemed,” akkor is a torkomnak esik, szóval...
Ja, nehéz esetnek hangzik.
Nem gáz.
Le kell tennem. Sok munkám van.
Olyan klassz ezt kimondani!
- Köszönöm. - Ja. Szia! Szeretlek!
Akkor most... Akkor most hazamehetünk?
A partnerek most mennek, de a munkatársak még maradnak.
Bár te simán hazamehetsz, hogy a gyerekeiddel foglalkozz.
Ó, nem. Nem, minden oké. Nagyon hasítok.
Átrágom magam rajta, és vacsira bekapok pár müzliszeletet.
Van pár olyan is, ami proteines.
Igaza volt. Az nem egy kifejezés.
A másik ausztrál csajnak igaza volt.
- Ja, ne bassz! - Igen.
- Köszönöm. - Igen, szívesen.
- Szia, minden oké? - Igen. Én csak...
Nyújtózom. Elgémberedtem a székben.
Oké. Ja, értem. Oké.
- Igen. Jól vagy? - Igen, jól.
- Biztos minden oké? Király. - Oké. Ja, köszi.
Kösz.
Ó, Istenem!
Bassza meg! Bassza meg!
Istenem, ne!
Ó, Istenem!
Tényleg azt hittem, hogy megjavítottam.
- Mizu? - Szia! Szia, én...
Az irodában vagyok. Nem tudnál idejönni?
Durván elcsesztem valamit.
Jó, jó, jó.
- Óvatosan, óvatosan! - Oké. Csinálom.
- Csak koncentrálj! - Csak...
Azért nehéz, mert reszketsz az idegtől. Nyugi már!
- Kezdem. - Oké.
Nem jó a szín.
Ez az ingének a színe.
- Én... - Csak rosszabb lett.
- Most erre mit mondjak? - Így...
Te adtál hibajavítót.
- Most olyan, mintha kokózna. - Tényleg úgy néz ki.
Mintha sok lett volna a kokó,
- aztán orrvérzés, elesés, és a vágás. - Oké.
Nézd, majd összemosom!
A pirossal együtt rózsaszín.
- A fehér bőrű férfi bőrszíne. - Oké. Rendben. Oké.
Akkor kezdjük!
- Ez... Oké, így rosszabb. - Rosszabb! Állj le!
Gőzöm sincs, mi a faszt akarsz tőlem. A te hibád.
Ki alszik el állva?
- Mi vagy, egy kurva teve? - Hulla vagyok!
Dőlj le! Igyál macchiatót! Csak van ebben a fosban egy kávégép!
A sok kávétól elfáradok.
- Dehogy fáradsz. - De igen!
Mindig mondod, hogy elfáraszt. Nem igaz!
- Rám így hat. - Hát,
erre mit mondjak? Szar a szitu.
- Te rángattál ebbe a szarba! - Kirúgnak.
Elveszítem az állást, amim egy napig volt.
Oké. Tudom, hogyan oldjuk meg, de nem fog tetszeni.
- Mi? Hogy oldod meg? - Audrey-val.
Audrey? Ő egy béna hipszter. Művészeti „konzultáns”.
Egy magányos hős kell. Vadember. Zseni.
- Valaki, aki megjavítja. - Audrey sok embert ismer.
Ő meg tudja oldani.
- Segítsen? - Igen. Beszélő viszonyban vagytok?
Igen. Tudod. Új-újraépítjük.
- Dugtok? - Nem! Akkor akarod, hogy...
- Kell segítség, vagy sem? - Kell. Kell. Oké, legyen! Igen, persze.
Úristen!
- Kellemes környék. - Az.
- Biztos klassz a sulikörzet. - Ne legyél már sznob!
Van egy fickó, aki homártekercset árul a lakásából.
- Miért? - Mert jó. Várólista van nála.
- Hát, most megkívántam. - Látod?
Ha egy Liam Neeson-ös Elrabolva-szituban találod magad,
Ó, jesszus! Audrey már Porschéval jár?
Mióta elváltunk, egyre jobb és jobb az élete.
Úgy néz ki, mint Daniel Craig.
A gonosz a Halálos iramban filmből.
- Hali! - Szia!
- Sziasztok! - Hogy vagy?
- Azta! - De szuper!
- Eszméletlen jól nézel ki. - Köszönöm.
Nagyon köszönöm, Audrey.
- Életmentő vagy. Köszönöm. - Sylvia! Ugyan, semmiség.
Melyik restaurátor dolgozik éjfélkor?
Hát, Gregory őrült tehetséges.
Csak még nem futott be, úgyhogy festményeket restaurál.
És még így is csak szívességből.
Oda akarok kilyukadni, hogy elég tüskés tud lenni.
Vettem.
- Ja és Lord Rotero néven fut. - Még szép!
- Igen? - Csá, én vagyok!
Tudod, tekintettel Lord Rotero kedélyállapotára,
talán Sylvia kint maradhatna lazulni.
- Igen. - Igen. Lehet, hogy az jó lenne.
Miről beszéltek? Ez az én ügyem.
Nézd, nem tudom, hogy mondjam sértődés nélkül!
Para, mert nem vagy menő. Mindent elcseszel.
És egy Lord Rotero nevezetű illető lenne a menő?
- Ó, igen. I-Irtó menő. Nagyon. - Ja. Nagyon.
- Tudod, hogy én is menő vagyok. - Jelenleg te csak...
- Nem látszol baromi menőnek. - Menő vagyok.
- Oké, menő vagy. - Tudod, mit? Mindenhova beilleszkedek.
- Igazad van. Baromi menő vagy. - Imádni fog.
Nem csukod be a Porschéd tetejét?
- Ugyan minek? - Jó kérdés, hallod.
Azta! Ez kurva menő.
- Ne nyúlj semmihez! Oda tedd! - Azta! Csúcs! Igen.
Állati. Azta!
Lord Rotero! Hahó!
Jól nézel ki.
Rendben, lássuk, mivel van dolgunk!
Hűha!
Nem vártam túl sokat, de ez a céges fos szép példája.
Csak a sérülés tetszik benne.
A hibajavító én voltam. Úgyhogy kösz.
Szóval, szerinted tudsz segíteni nekünk?
Igen. Pontosan tudom hozni ezt a stílust.
Amikor kezdtem,
csináltam egy freskót egy puccos könyvelőcég előcsarnokába,
Century Cityben, a milliomodik emeleten. Szó szerint belebetegedtem.
Persze. Mert a tested elutasította a céges mérget.
Tök átérzem. Az üzlettársaim folyton erőltetik
ezt a kibaszott céges menetet, és az tök szívás. Szóval, ja. Vágom.
- Haver vagy. - Haver vagy.
Haver vagy.
- Szerinted mennyi idő kell rá? - Úgy öt óra.
- Öt óra. - Egy óra megfesteni a faszi arcát.
Aztán négy óra, hogy kiszedjem belőle az emberit, hogy ügyvédnek nézzen ki.
Ha jobban megnézem,
arra gondolok, hogy nem másolom le pontosan.
Talán csinálok valamit, ami kommentálja ezt a festményt.
Egy eredeti Lord Rotero? Ó, Istenem! Igen! Igen!
Lehetne, hogy újraalkotom,
de pénzt lengetve, vagy a fején trumpista kalappal.
Állat. Vagy pisztolygolyófoggal.
- Koalákkal. - Hát, ez-ez szuperül hangzik,
mondjuk, egy galéria falára,
de ha megengeditek, most tényleg csak lemásolni kéne. Ennyi.
Ezzel kicsit fel lehetne turbózni. Láttam azt a Kuszama-kiállítást Tokióban.
Csinálhatnánk végtelen szobát LED-fényekkel,
de úgy, hogy a tekintet odafusson egyenesen a köcsög fe...
- Fejére! Haver vagy. - Igen, haver vagy.
- Egy világításos pasi... - Ne! Fiúk!
- Van? Oké. - Fiúk! Légyszi, ez komoly!
Olyannak kell csinálni az arcát, amilyen!
N-n-nem akarom elveszíteni az állásomat. Ezért vagyunk itt.
Légyszi, csináld vissza az arcát, hogy olyan legyen, mint volt! Ennyi.
Főni néni.
Szerintem ti ketten várjatok kint.
- Elvigyük? - A festményt hagyd itt! Ti menjetek ki!
Bocsi! Bepöccentem Audrey mosolyától. Tök lekezelő.
Igen, a mosolya miatt szaródott el.
Rendben lesz?
- Mi lesz? - Nem tudom, rendben lesz-e.
Mindent elkövettél, hogy ne legyen rendben.
Veled se mentem sokra!
Egy eredeti Lord Roterót akartam. Az a szar kurva sokat ér, vágod!
Nem vagyok menő. Sajnálom.
- Igazad van. - Nem vagy.
Ebben a konkrét esetben nem, de pár más dologban igen,
tudod, elég menőnek számítok.
Oké. Lenyugtattam, és megcsinálja.
- Mit csináltál vele? - Nem számít.
Várj, hogy csináltad?
- Nem dugtam vele. Jézusom! - Hé, nem arra céloztam, hogy igen!
Ha meg mégis, jogod van hozzá.
Köszönöm.
Apropó, megmondanád Reggie-nek, hogy sajnálom,
- de nem érek oda ma a buliba? - Milyen buliba?
- Ó, basszus! Nem tudtad, igaz? - Milyen buli?
A bátyám néha olyan seggfej bír lenni!
A mostohabátyád. Milyen buli?
Mi a fasz folyik itt, haver?
Beindítjuk a kombucha vonalat, talán Daa Booch néven.
- Azon még agyalunk. - Többes szám?
- Reggie és én. - Fasza.
Fel nem foghatom,
hogy mi a faszért csinálsz bármit anélkül, hogy szólnál, öregem.
Miért nem vettetek be?
Az alkoholos kombucha nem a területed.
Az senkinek nem a szakterülete, mert hülyeség.
Egészséges bél azoknak, akik be akarnak baszni?
- Az két külön bagázs, oké? - Az igaz.
Amellett diplomám van erjesztéstudományból.
Ha ez bárkinek a területe, az én vagyok.
Hali, Will, mizu? Jól nézel ki.
- Csúcs. Omar is itt van. Remek. - Persze.
Nem lenne profi, ha kihagynám a saját termékem buliját.
- Őt bevettétek? - Hé!
Mit mondjak? Minden fermentálást imádok.
- Omar! Omar! Omar! - Szemben egyesekkel.
Különösen veled.
- Inkább húzz el! - Ja.
Nézd, sajnálom, hogy így tudtad meg, oké? Tényleg.
Tök szar. De eskü, hogy ez csakis üzlet, oké?
- Semmi személyes. - Nagyon személyesnek érződik.
Oké. Hát, nem az, Will.
Amellett talán azért volt,
mert te szartál minden felbukkanó lehetőségre, oké?
Csak a kurva korlátozott kiadású sör izgatott,
ami senkit se fog érdekelni a sörsznobokon kívül.
Azt mondtad, ízlik.
Persze hogy azt! Művész vagy.
Nem ez a lényeg. Negyvenet buknánk üvegenként, Will.
Az baszott durva. Már nem igazán követem, mit akarsz.
Én csak jó sört akarok csinálni.
Reggie bezzeg elektrik bugis Hooterst akar csinálni ebből a helyből.
Reggie nem olyan gáz, tesó.
Az ördög Boochyt visel, bébi.
Oké. Oké.
Rémálom a faszi, de a szarházi tudja, hogy kell pénzt csinálni,
és ez mégis arról szól. Ez csak pénz, oké?
- Szia, bébi! Kérünk még hideg Boochot! - Szia, bébi! Oké.
- Hozunk Boochot. Kapsz még. - Oké.
Katie?
Szia!
Mi a... Mit csinálsz itt?
Ti most jártok?
Igazából nem is tudom. Kérdezd őt!
Én se tudom. Csak olyan jó érzés!
- Nagyon jó érzés. - Kibaszott jó.
Hogy történt ez?
- A feromonok. - Ez jó volt.
- Megint szexelek. - Oké. Oké. Értem.
Megkóstoljátok a Daa Boochot?
Mi a faszt keresel itt?
A barinőm. Meséltem. Sosem figyelsz.
Igen, meló kellett, mivel már nem vagyok bébiszitter.
- Te meg a szülinapomon szakítottál velem. - Az rohadt gáz.
- Azta! - Hiányzol a gyerekeknek. Tényleg.
Igen, egyszer kéne... Majd facetime-ozunk.
Jó. Hiányoznak!
Tök cukik.
Mi történik?
Hihetetlen, hogy képesek ezt csinálni velem.
És a saját kocsmámban?
- Hihetetlen, hogy ezt csinálják velünk. - „Velünk”?
Úgy értem, hogy az üzlettársaid nem szólnak neked egy projektről.
A legjobb barátnőm összejött valakivel, és nekem nem mondta.
Tök nem ugyanaz.
Igen. Sajnálom. Igazad van. Igazad van.
Ez szívás. Sajnálom. Megértelek.
- Ne izgulj! Elsikáltam. - Hogy érted ezt?
El van sikálva.
Mi van?
Mindenki kifelé! Gyorsan! Gyorsan!
HELYBEN, FRISSEN FŐZÖTT A LEGJOBB SÖR LOS ANGELESBEN!
Mit csináltál?
Gázszivárgás történt.
- Bejelentettél egy kurva gázszivárgást? - Jó polgár vagyok. Mit is mondhatnék?
Azt a kurva!
- Jó barát vagy. - Én... Igen. Igen, az vagyok.
Kifelé most rögtön! Gázszivárgás van! Ez az egész hely felrobbanhat!
- Juj, ne! - Ne!
Hát, ja.
Egy csomó ilyen ötletről beszéltünk,
amik a kapitalizmus közvetett megközelítései.
Szóval azt csináltam, amit akartál, egyetlen pici csavarral.
A csavar az lenne, hogy faszt tettél az orrára?
- Te látod? - Igen.
Hol vannak a golyók?
- Hahó, földi! - Hahó!
Rendben. Stern, halljuk, hogy áll a Dobson!
Igen. Oké.
Először is győződjünk meg róla, hogy egyetértünk-e
a választottbírósági eljárásban a 7.5 szakasz H pontjánál!
Konkrétan arról, hogy nézeteltérés esetén
szükséges-e a céges közzététel módosítása.
Bármilyen vitát választott bíró vezet le
nyolc- vagy tízéves tapasztalattal fúziós ügyekben.
És mi...
- Bocs! - ...hallottuk az átvilágítási csapattól...
Szia! Jessica keres a HR-ről.
Mi miatt?
Hallod, láttad a faszarcos festményt?
Láttad? Ó, nem. Mi? Hatalmas!
Szia! Szia! Látni akartál?
Minden nagyon jól megy. Mindenki olyan szívélyesen fogad, és...
Meséltem már a gyerekek gyíkjáról,
hogy majdnem ugyanaz a neve, mint neked?
Jessipa.
Sylvia, nem tudod véletlenül, hogy mi történt Mr. Friedkin portréjával,
ami kint lógott a fénymásolószobában?
Az egyébként nagyon szép kis festmény. Szenzációs!
A szép színek, a kompozíció...
Akkor tudod, hogy mi történt vele?
Nem. Mi történt vele?
Hát...
Beteges egy csíny, meg kell mondanom.
Én...
Ez...
Az lehetetlen. Az-Az nem lehetek én.
Pedig te vagy.
Annyira sajnálom! Annyira sajnálom! Én csak... Én ne...
Olyan... Olyan fáradt voltam, és beleestem a festménybe, ami kiszakadt.
És aztán elmentem valahova, hogy kijavítsák, de nem tudták.
És aztán... kétségbeesetten próbáltam visszahozni,
és annyira fáradt voltam, tudod?
A munka annyival nehezebb az én koromban! És én akkor...
Bocsánat! Bocsánat! Totál elszúrtam, és én csak...
- Nagyon sajnálom. - Megértem. Tudod?
Sylvia, én... én megértem.
Nagyon ijesztő tud lenni ez a hely, tudod?
Emlékszem, amikor először kezdtem, én is így éreztem,
és igazából én is anya vagyok, szóval...
- Tényleg? - Igen. Az...
- Nem direkt volt, Jessica. - Igen.
Tényleg nem. Meg se fordulna a fejemben az ilyesmi.
- Ez szörnyű. - Semmi baj. Tudod, mit?
- Fátylat rá! Oké? - Oké.
- Ölelés a végére! Jó? - Igen!
- Sylvia! Kösz, hogy bejöttél. - Ó, te jó ég! Úgy szeretlek!
- Csodás voltál. Nagyon köszönöm. - Na jó.
- Maradjon? - Hagyhatod.
- Oké. - Jó lesz. Köszi!
- Te mit csinálsz itt? - Szióka!
Csak azon a szerződésen dolgozom Levinsonnak. Tudod, milyen.
Nem. Ki vagy rúgva. El kell menned.
Én... De most beszélgettünk, amikor te...
Mi? Nem lehetek kirúgva. Még csak egy napja vagyok itt. Én...
Tizenhárom éve várok erre.
Mármint nem lehet vége ilyen gyorsan.
- Nem tudom, mit mondjak. - Hát azt, hogy maradhatok!
Vagy ne mondj semmit, és indulj tovább a konyhába,
vagy ahova indultál!
Légyszi, légyszi, légyszi, Jessica! Légyszi, hadd maradjak!
Maradok. Maradni fogok.
- Figyelj! - Maradok.
Sylvia, nem rajtam múlik, oké?
De tudod, mit? Nyugodtan menj ezzel Kirkhöz!
Ne aggódj, hagyjuk!
Oké. Én is így gondoltam.
- Rendben. Nem tart sokáig. - Remek.
- Te végig ott maradsz? - Igen.
Látom, mire megy ki.
Lassan mozogsz. Nem vicces.
Ez olyan gyerekes!
Büszke vagy magadra?
Tudod...
Na menj már, légyszi!
Oké. Oké. Tudod, mit? Így hívnom kell a biztonságiakat.
Jézus, Mária!
A feliratot fordította: Binder Natália