Paskat tik!
Es ar tevi ļoti lepojos, mīļā!
- Tev viss izdosies lieliski. - Paldies, dārgais.
Ei! Vai mamma neizskatās labi?
Tā.
Es ar tevi ļoti lepojos, mīļā!
- Tev viss izdosies lieliski. - Paldies, mīļais.
Ar abām rokām, Saimon! Ar abām. Paldies. Atvaino! Negribēju...
- Sveika! -Čau!
-Čau!
- Labi. Atā, mīļie! Atā! - Lai veicas!
Atā, mīļais!
Bāc, juriste! Izskaties labi!
Pagriezies! Jā.
- Es tiešām uztraucos. Vai tas ir muļķīgi? - Nē. Tas taču ir liels notikums.
Es nevaru sagaidīt, kad man atkal būs kolēģi, saproti?
Savējo joki.
- Jā, došanās pusdienās. - Biedriskums.
- Sarunas pie ūdens aparāta. - Jā.
- Lai nav jārunā tikai ar mani. - Nē. Bet tu saproti, ko domāju.
- Jā. A-ha. -Šis ir brīdis, par ko esmu sapņojusi.
- Jā. -Čau! Endžij!
Atvaino! Es ātri.
Pēcpusdienā nebūšu.
Meivu šodien izņems vīramāte. Jā. Es atgriežos...
-Šodien atsāku strādāt... - Labi. Paldies, Silvija.
Jā. Paldies.
Tu pateici... Nu viņa zina.
- Viņa nezināja. Biju aizņemta... - Jā. Viņai vajag...
- Tev vajadzēja viņai pateikt. Jā. - Un vi... Es... Protams.
- Ko tagad darīsim? - Man jābrauc uz darbu.
- Velns! - Jā.
Es tikai saku, ka man ir bažas.
- Par ko? - Ei, negribu Silvijai uzbraukt.
Viņa spridzina.
Bet viņa būs ierindas darbiniece.
Pārējiem ir zem 30.
Silvijai ir vairāk enerģijas nekā jebkuram, ko pazīstu. Būs labi.
Divdesmitgadnieku enerģijas viņai nav. Tās nav nevienam no mums.
Nekļūsti smieklīgs!
Denjels, panāc!
- Līdz cikiem vakar te biji? - Līdz 2.00 naktī.
- Tātad aizgāji agri? - Tad strādāju no mājām.
- Lieto stimulantus? - Nē.
- Jā. - Valdei nekad to neatzīsti!
- Redzi? - Jā. Redzu.
- Ko tu vēl te stāvi? - Atvaino!
Labs puika.
- Silvijai viss būs kārtībā. - Kā teiksi.
Ko tu dari?
Drīz redzēsi, Omār.
Tā nav nekāda atbilde.
Taisu jaunu alu. Ko es, tavuprāt, varētu darīt?
Esmu strādājis, galvu nepaceļot, kungi.
Un prezentēju jums kazeņu skābo alu, kas ir tik komplicēts kā IPA.
Vairums cilvēku neko tādu nedzer,
jo parasti tas tiešām garšo stipri dīvaini,
bet domāju, ka esmu to atkodis.
Priekā!
Riktīgi labs.
- Vai ne? - Tas ir labais.
- Cik ātri vari to uzbliezt? - Pāris nedēļās.
Cik mucu?
Pats labākais. Divdesmit četras pudeles mēnesī.
- Ko? Tikai? - Tā - 24?
Jā. To izgatavot nav viegli, un sastāvdaļas nav lētas.
Bet padomājiet!
Reklamēsim to kā alu, kas pieejams ierobežotā daudzumā.
Ik reizi to izpirks vienā mirklī.
Cilvēki par to runās. Par to klīdīs leģendas.
Vill, cik izmaksā sastāvdaļas?
Šīs pudeles izgatavošana izmaksā 60 $.
Ko, pie velna, tu runā? 60 $ par alu. Beidz dzert!
60 $ par alu?
- Kas tur iekšā - dimanti? - Nu taču!
Dimantus nevar dzert. Sagriezīsiet iekšas.
Tā. Par cik tu domā to pārdot, Vill?
Mēs to pārdosim par 5 vai 6 dolāriem pudelē.
Tu mani nobeigsi.
Cilvēki par to rakstīs. Mēs saņemsim apbalvojumus.
Tas šo bāru padarīs prestižu.
Prestižu? Man ne... Man vajag naudu, vecīt.
Dabūsim arī naudu.
Domā par to kā par naudu, kas ieguldīta reklāmā, ja?
Vecīt, es sapratu. Sapratu.
Mēs izgatavosim šo alu un pārdosim par 100 $ pudelē.
- Man nav iebildumu. - Nē.
- Jūs ko? Nē. - Nevar zināt.
Tā būs luksusa prece.
- Tu esi uztaisījis krutu alu... - Jā.
...un klientiem tas garšos. Uzliksim tam luksusa cenu.
Padomājiet! Tas ir kā Cristal, vecīt. Tas ir mūsu Cristal, draugs.
Nē, tā kaut kas foršs tiek pārvērsts par reklāmas triku.
Kā viens no tiem sūda Salt Bae siera burgeriem vai kas.
Labi. Vecīt, darīsim tā.
Izmēģināsim vienu mēnesi. Ja klientiem nepatiks, darīsim pa manam.
Varam izmēģināt pa manam?
- Mēnesi, vecīt. - Es piekrītu.
Paldies. Jā! Jūs to nenožēlosiet.
Cilvēki par to būs ekstāzē, ja?
Šis, vecīt, tev ir izdevies.
- Tiešām. - Paldies.
Zini, tu jau ilgi esi mūsu labā smagi kapājis.
Es gribu tev pateikt kā šīs vietas investors -
paņem brīvdienu! Jo šis ir vienreizīgi.
- Tiešām? - Jā, vecīt.
- Nopietni! Lai nosvinētu. - Labi. Paldies. Super.
- Vēlāk man tiks piegādāti mieži. - Es to nokārtošu.
- Nopietni. Paldies. - Labi.
- Labais, Vill. - Paldies.
- Novērtēju. - Malacis.
- Tiešām malacis. - Vai drīkstu nogaršot?
Pārāk dārgs, lai tu to nogaršotu.
Tu gan esi smieklīgs.
Apvienošanas un pārņemšanas grupa atrodas 11. stāva dienvidu galā.
Mums ir labākie mākslas darbi, jo Frīdkins kolekcionē.
- Burvīgi! - Jā.
Darbinieki sēž tur,
bet visiem partneriem ir kabineti ar logu.
Skaidrs.
Pamatā tu palīdzēsi Stērnam, bet, ja tev ko palūgs jebkurš partneris,
- saki "jā"! Labi. - Skaidrs.
Tas ir Kērks.
- Jā. Viņš... - Vai tas ir Kērks? Čau! Kērk, čau!
Čau, Kērk!
- Esmu Silvija. Čārlija sieva. - Tā.
-Čārlija Grīvsa sieva. - Man ir saruna.
Mana pirmā diena. Čau!
- Tā, nē. Ar Kērku Frīdkinu nerunā! - Bet es viņu pazīstu.
Nē, nepazīsti. Ja?
- Nē, bet es pazīstu. - Nē, nepazīsti. Nē. Vienkārši nē.
Tātad te sēž visi darbinieki.
Ei, uzmanību!
Uzmanību! Šī ir mūsu jaunā darbiniece Silvija Grīvsa.
-Čau! -Čau!
Pag, esi ierindas darbiniece?
Jā. Es kādu brīdi biju izstājusies no spēles.
Turpiniet vien strādāt, bērni!
- Labi. Vispār tu būsi tepat. - Labi.
Tas ir tavs kabinets.
Tavas jaunās mājas prom no mājām.
Ja kas nav skaidrs, jautā man!
- Paldies. Labi. - Labi. Nav, par ko.
Sveika! Džošs Stērns, jaunākais partneris Starr Kibble un Suet Sweets M&A lietā.
- Silvija Grīvsa. Jā. - Prieks, ka te būsi.
Prieks iepazīties. Dzīvo netālu? Vai...
Ķersimies klāt! Centies tikt līdzi,
un pusdienojot Levinsons varēs atbildēt uz jautājumiem.
- Lieliski. Paldies. - Labi.
- Jā. Drīz būs gatavs. - Jā.
Nu tā. Jā.
- Sveiks! Paldies. - Sveika!
Sveika! Silvija. Prieks iepazīties. Paldies.
Sveiks! Silvija. Paldies.
Tā. Kas tas ir?
Viņš man atsūta īsziņu: "Kā tev iet?"
Kas tad vainas?
Tas ir dīvaini. Man taču nav jāstāsta par visu savu nedēļu,
- ja esam tikušies vienu reizi. - Beidz!
Jums ir miljons kopīgu draugu. Viņš jau nesūta krāniņa bildi.
Grib tikai apsveicināties.
Ādam, izklausās, ka tu pats gribi ar Britniju apsveicināties.
Vai ne?
Zināšanai, Britnij: tu man patīc, bet kā draudzene.
Ar piedevām.
Es manu kaut kādu jūtu ķīmiju, bet nesaprotu, kas notiek.
Tā. Ādam, kur tu gribētu Britniju aizvest pirmajā randiņā?
- Uz pludmali - tā ir par brīvu. - Laika mašīnā uz trešo randiņu.
Trīs ir laimīgais cipars.
Juridiskajā skolā Ādams
- uzaicināja uz randiņu profesori. - Vecīt!
- Un kā tas viņam beidzās? - Tāpat kā parasti - izgāzās.
- Jā. Smieklīgi. - Varu derēt, ka Ādams masturbē tualetē.
Ko?
Ko tu tikko teici?
- Es tikai plēsu jokus, tāpat kā jūs. Es... - Es to nedaru.
- Jā. Es zinu. Es to zinu. - Kas tu esi?
Silvija.
- Viņa ir uz laiku? - Nē, esmu darbiniece.
Es biju daļa no grupas. Vienkārši iesaistījos. Mēs šorīt tikāmies.
Kāpēc tu teici, ka masturbēju tualetē? Tu mani pat nepazīsti.
Jā. Tas ir tāds izteiciens Austrālijā.
"Masturbēt tualetē" nozīmē, zini...
Nu, ka tev ir nauda, ja? Un tu... tev... tu...
zini, esi...
Tu neiespringsti. Un vienkārši...
Nekad to neesmu dzirdējusi. Domāju, ka tā nav.
Nē, tas... Sveika!
Neesi dzirdējusi?
- Nē. - Tā ir.
- Nē. - Jā. Tā ir.
- Vai vari iesaistīt teikumā? - Jā. Tas būtu...
"Es... Zini, es...
Es masturbēju tualetē, un viņš man atdeva parādu."
Nu labi.
-Čau, mīļais! - Sveika, mīļā!
Sveiks! Kā tev klājas?
Labi. Kā iet tev?
Vēl būtiskāk - kā pret tevi izturas?
Labi.
Jā, atlaides man te nedod,
bet es tikšu galā. Biju aizmirsusi, cik darbā daudz darba.
- Vai pārējie darbinieki tev patīk? - Tīri labi. Nezinu.
Jaunieši mūsdienās ir tik jūtīgi!
Mēs mētājām jokus, un es laikam vienu čali aizvainoju.
- Ko tu pateici? - Neko.
Tur jau tā lieta. Kāda starpība, ko es pateicu, vai ne?
Es būtu varējusi pateikt: "Tev ir laipnas acis," - un tiktu boikotēta...
- Jā, izklausās, ka ar viņu nav viegli. - Nekas.
Man jābeidz. Man ir daudz darba.
Ir jauki to teikt.
- Paldies. - Jā. Atā! Mīlu.
Vai mēs... Vai varam doties mājās?
Partneri iet prom tagad, bet darbinieki paliek mazliet ilgāk.
Bet tu vari braukt mājās, ja tev jārūpējas par bērniem.
Nē, viss kārtībā. Esmu iegrimusi darbā.
Urbjos cauri. Paņemšu dažus batoniņus vakariņām.
Daži tur ir ar olbaltumvielām.
Viņai bija taisnība. Tāda izteiciena nav.
Tai otrai austrāliešu meitenei taisnība.
- Jā, ko tu neteiksi! - Jā.
- Paldies. - Jā, nuja.
- Ei, viss labi? - Jā. Es tikai...
mazliet izstaipos. Esmu stīva no tā krēsla.
Skaidrs. Jā, nē, saprotu. Labi.
- Jā. Tev viss labi? - Jā, labi.
- Tiešām viss kārtībā? Forši. - Tiešām. Jā, paldies.
Paldies.
Ak dievs!
Nu bļāviens! Bļāviens!
Ak dievs! Nē.
Ak dievs!
Man tiešām likās, ka to salaboju.
- Kā iet? - Sveiks! Ei, es...
Esmu birojā. Vai tu neatbrauktu šurp?
Es tikko savārīju baigos mēslus.
Tā, tā, tā.
- Uzmanīgi! - Labi. Es daru.
- Tikai koncentrējies! - Tikai...
Tavs satraukums nepalīdz, ja? Atslābsti!
- Es sāku. - Labi.
Tā ir nepareiza krāsa.
Tā ir viņa krekla krāsa.
- Es... - Izskatās sliktāk.
- Ko lai es tev saku? - Viņš izsk...
Tu man iedevi korektoru.
- Izskatās, ka viņš šņauc koku. - Tiešām izskatās, ka šņauc koku.
Iešņauca par daudz koka,
- asiņoja deguns, viņš krita, pārsita seju. - Tā.
Klau, es to sapludināšu. Sarkanais ar balto izveidos rozā.
- Iznāks šī baltā vīrieša ādas krāsa. - Jā. Labi. Jā.
Tūlīt būs.
- Tas ir... Jā, ir sliktāk. - Sliktāk. Izbeidz!
Nesaprotu, ko tu gribi no manis. Tā ir tava vaina.
Kurš aizmieg, stāvot kājās?
- Kas tu esi - kamielis? - Esmu pārgurusi!
Nosnaudies! Iedzer makjato! Kafijas aparātam taču te jābūt.
Ja kafijas par daudz, es nogurstu.
- No kafijas tu nenogursti. - Nogurstu.
Tu vienmēr tā saki. Tā nav taisnība.
- Ir gan. Man. - Nu,
nezinu, ko lai saku. Ir slikti.
- Tu mani ievilki šajos sūdos! - Mani atlaidīs.
Es zaudēšu darbu, kurā biju vienu dienu.
Tā. Es zinu, kā to nokārtot, bet tev nepatiks.
- Ko? Kā tu to izdarīsi? - Odrija.
Odrija? Viņa ir bezjēdzīga hipstere. Mākslas "konsultante".
Mums vajag disidentu. Neformāli. Ģēniju.
- Vajag kādu, kas to nokārtos. - Viņa pazīst daudzus, ja?
Viņa var to nokārtot.
- Gribi viņas palīdzību vai ne? - Jā. Vai jūs sarunājaties?
Jā. Zini, atjaunojam tiltus.
- Kniebjaties? - Nē. Vai gribi, lai es...
- Vai gribi viņas palīdzību vai ne? - Protams. Jā, labi. Jā, protams.
Ak kungs!
-Šis ir jauks rajons. - Jā.
- Te noteikti ir labas skolas. - Neesi snobe!
Tur dzīvo džeks, kas no dzīvokļa tirgo omārmaizes.
- Kāpēc? - Tās ir labas. Iepriekš jāpierakstās.
Nu es tādu gribu.
Redzi? Ja kādreiz attapsies Liama Nīsona Nolaupītās scenārijā, brauc šurp!
Oho! Odrijai tagad ir Porsche?
Kopš mūsu šķiršanās viņai klājas arvien labāk.
Viņa izskatās pēc Denjela Kreiga.
Pēc ļaundara filmā Ātrs un bez žēlastības.
- Sveika! -Čau!
- Kā sviežas?
Lieliski.
- Izskaties satriecoši. - Paldies.
Liels paldies, Odrij.
- Tu esi glābēja. Paldies. - Silvija. Jā, kāda runa!
Kas tas par mākslas restauratoru, kas strādā pusnaktī?
Nu, Gregorijs ir supertalantīgs.
Tikai viņš vēl nav izsities, tāpēc restaurē gleznas.
Un arī tad tikai aiz labvēlības.
Laikam gribu pateikt, ka viņš var būt paskarbs.
Ņemšu vērā.
- Un viņu jāsauc par Lordu Rotero. - Nu protams.
- Jā. -Čau! Te es.
Ņemot vērā Lorda Rotero raksturu,
varbūt Silvijai vajadzētu palikt tepat ārā un pačilot?
- Jā. - Jā. Varbūt pačilo tepat!
Ko jūs runājat? Man tas padodas.
Klau, nezinu, kā to pateikt, lai nebūtu aizvainojoši.
Šķiet - neesi pietiekami stilīga. Tu visu sačakarēsi.
Un cilvēks, kuru sauc Lords Rotero, tiek uzskatīts par stilīgu?
- Jā. Superstilīgs. Ļoti stilīgs. - Jā. Ļoti.
- Tu zini, ka esmu stilīga. -Šobrīd tu...
- pārāk stilīga neizskaties. - Esmu stilīga.
- Labi. Tu esi stilīga. - Zini ko? Es iederos jebkur.
- Tev taisnība. Superstilīga. - Es viņam patikšu.
Negribi pacelt poršam jumtu?
- Kādēļ lai es tā darītu? - Labs jautājums.
Oho! Te ir reāli stilīgi.
- Neko neaiztieciet! Noliec tur! - Oho! Apbrīnojami. Jā.
Vienreizīgi.
Lord Rotero! Sveiks!
Izskaties labi.
Tā, paskatīsimies, ar ko mums darīšana.
Ārprāts!
Neko daudz negaidīju, bet šis ir īsts korporatīvais mēsls.
Vienīgais, kas man patīk, ir bojājums.
Ar balto noķēpāju es. Tāpēc paldies.
Vai domā, ka vari mums palīdzēt?
Jā. Šo stilu es pārzinu labi.
Kad tikai sāku,
es apgleznoju sienu smalkas grāmatvedības firmas vestibilā
Century City miljonajā stāvā. Man no tā bija fiziski slikti.
Nu protams. Tavs ķermenis atgrūda korporatīvo indi.
Es tevi saprotu. Mani biznesa partneri vienmēr dzen
to korporatīvo sviestu, un tas ir baigi. Tāpēc jā, vecīt. Esmu ar tevi.
- Mans čoms! - Mans čoms!
Mans čoms!
- Cik laika tev vajadzēs? - Kādas piecas stundas.
- Piecas stundas. - Vienu, lai uzgleznotu seju.
Četras, lai izdzēstu no viņa cilvēciskumu un viņš izskatītos pēc jurista.
Nu, kad es uz to skatos,
domāju: varbūt es to nerestaurēšu precīzi.
Varbūt uztaisīšu tādu kā komentāru par šo gleznu.
Oriģināls Lords Rotero? Ak dievs! Jā!
Domāju - varbūt to atjaunošu,
bet ielikšu viņam rokās naudu vai uzlikšu MAGA cepuri.
Superīgi. Varbūt zobus kā lodes.
- Koalas. - Domāju - tas izklausās labi,
lai to izliktu galerijā.
Visu cieņu. Bet šo gleznu mēs tiešām gribam tikai atjaunot. Viss.
Varētu to padarīt interesantāku. Tokijā redzēju Kusamas retrospekciju.
Mēs varētu uztaisīt bezgalīgu telpu ar LED gaismiņām,
bet iezūmot tieši uz šī kretīna s...
- Sejas! Mans čoms! - Jā, mans čoms!
- Pazīstu labu gaismotāju... - Nē. Draugi!
- Jā? Labi. - Draugi! Lūdzu! Tas ir nopietni.
Mums tikai jāpanāk, lai viņa seja izskatītos pēc viņa sejas.
Es negribu zaudēt darbu. Mēs te esam tāpēc.
Lūdzu, uztaisi, lai viņa seja atkal izskatās pēc sejas. Viss.
Aplauza.
Domāju - jums abiem jāpagaida ārā.
-Ņemt līdzi? - Gleznu atstāj! Vienkārši ejiet ārā!
Atvaino! Odrijas smaids mani uzvilka. Viņa ir tik augstprātīga.
Jā, viss sagāja dēlī viņas smaida dēļ.
Vai viss būs labi?
- Ko es iesākšu? - Es nezinu, vai būs labi.
Tu izdarīji visu iespējamo, lai nebūtu labi.
Tu arī nepalīdzēji.
Gribēju Lorda Rotero oriģināldarbu. Tas būtu lielas naudas vērts.
Es neesmu stilīga. Atvaino!
- Tev taisnība. - Neesi.
Šajos konkrētajos apstākļos ne, bet dažos citos apstākļos
mani uzskata par diezgan stilīgu.
Nu tā. Es viņu nomierināju, un viņš to izdarīs.
- Ko tu izdarīji? - Nav svarīgi.
Pag, kā tu to panāci?
- Es ar viņu nekniebos. Apžēliņ! - Ei, es nemaz neteicu, ka kniebies.
Un, ja kniebies, tev uz to ir tiesības.
Paldies.
Starp citu, vai pateiksi Redžijam, ka es diemžēl
-šovakar uz ballīti netikšu? - Uz kādu ballīti?
- Velns! Tu nemaz nezini, ja? - Uz kādu ballīti?
Dažreiz mans brālis var būt īsts kretīns.
Pusbrālis. Uz kādu ballīti?
Kas, pie velna, te notiek, vecīt?
Mēs sākam alkoholiskās kombučas līniju, ko droši vien sauks Daa Booch.
- Vēl piestrādājam. - Mēs?
- Redžijs un es. - Forši.
Es nesaprotu,
kāpēc jūs ko tādu darāt, nepasakot man, vecīt.
Kāpēc neiekļāvāt tajā mani?
Alkoholiskā kombuča nav tava specialitāte.
Tā nav neviena specialitāte, jo tas ir stulbums.
Zarnu veselība cilvēkiem, kam patīk piekosties?
- Tās ir divas dažādas grupas, skaidrs? - Taisnība.
Turklāt man ir grāds fermentēšanas zinātnē.
Ja nu tā ir kāda specialitāte, tad manējā.
Jou, Vill, kā sviežas? Izskaties labi.
- Lieliski. Te ir Omārs. Fantastiski. - Protams.
Nebūtu profesionāli neatnākt uz sava produkta palaišanu.
- Jūs viņu iesaistījāt? - Ei!
Ko lai saku? Man patīk jebkāda fermentēšana.
- Omār! - Ne tā kā dažiem.
Konkrēti tev.
- Ej pastaigā! - Jā.
Klau, man ļoti žēl, ka tu to uzzināji šādi, ja? Tiešām.
Tas ir sūdīgi. Bet goda vārds, vecīt, - tas ir tikai bizness.
- Nekā personiska. - Tas šķiet ļoti personiski.
Jā. Nu, tā nav, Vill.
Tomēr, ja tā būtu,
tad tāpēc, ka tu nozākā visas iespējas, kas vien mums parādās.
Tu esi sajūsmā tikai par ierobežotas pieejamības alu,
kas neinteresēs nevienu, izņemot alus snobus.
Tu teici, ka tev garšo.
Protams. Tu esi mākslinieks.
Runa nav par to. Mēs zaudētu 40 $ par pudeli, Vill.
Tas ir neprāts. Es nesaprotu, ko tu centies panākt.
Tikai cenšos izgatavot labu alu.
Atšķirībā no Redžija, kurš cenšas pārvērst šo par elektroniskās mūzikas vietu.
Redžijs nemaz nav tik slikts.
Sātans Boochy brunčos!
Nu labi.
Viņš ir briesmīgs, bet tas mazais mēsls zina, kā taisīt naudu,
un tas ir svarīgākais. Vienkārši nauda, ja?
- Ei, mīļais! Mums vajag vēl aukstu Booch. - Ei, mīļā! Labi.
- Dabūsim Booch. Dabūsim. - Labi.
Keitij?
Čau!
Ko tu te dari?
Vai jūs esat kopā?
Es nezinu. Droši vien pajautā viņam!
Arī es nezinu. Vienkārši tā ir labi.
- Tik labi! - Tiešām labi.
Kā tas notika?
- Feromoni. - Labais.
- Man atkal ir sekss. - Skaidrs. Es saprotu.
Gribat nogaršot Daa Booch?
Ko, pie velna, te dari tu?
Viņa ir mana čomene. Es teicu. Tu neklausies.
Jā, man vajadzēja darbu, jo bērnus vairs nepieskatu.
- Un tu mani pameti manā dzimšanas dienā. - Pilnīgs sviests!
Bērni pēc tevis ilgojas. Tiešām.
Jā, mums vajadzētu... Sazināsimies FaceTime!
Jā! Es ilgojos pēc viņiem.
Tik mīļi!
Kas tagad notiek?
Neticami, ka viņi ar mani tā izrīkojās.
Un manis paša bārā?
- Neticami, ka viņi tā izrīkojās ar mums. - Kā - mums?
Nu, tavi biznesa partneri tev neizstāstīja par jaunu projektu.
Mana labākā draudzene sāka jaunas attiecības, nepasakot man.
Tas nav tas pats.
Jā. Atvaino! Tev taisnība.
Tas ir stulbi. Man žēl. Es saprotu.
- Neuztraucies! Es par to parūpējos. - Kā tu to domā?
Viss ir nokārtots.
Kas tas ir?
Visi ārā! Ātri!
NUPAT TE BRŪVĒTS LABĀKAIS ALUS LOSANDŽELOSĀ!
Ko tu izdarīji?
Bija gāzes noplūde.
- Tu ziņoji par gāzes noplūdi? - Esmu laba pilsone. Ko lai saku?
Velns parāvis!
- Tu esi laba draudzene. - Jā, esmu.
Tūlīt ārā! Gāzes noplūde. Te viss var eksplodēt.
- Nē! - Nē.
Nu, jā.
Daudzas no tām idejām, par ko runājām,
bija tādas kā versijas par kapitālismu.
Tāpēc es izdarīju tikai to, ko gribējāt, ar mazu niansīti.
Tā niansīte ir daikts uz viņa deguna?
- Tu to redzi? - Jā.
Kur ir pauti?
- Sveika! - Sveika!
Tā. Stērn, tu varētu informēt par jaunāko Dobsona lietā.
Jā. Labi.
Vispirms mums jāpārliecinās, ka visi esam vienisprātis
par 7.5. H sadaļā paredzēto strīdu izšķiršanas kārtību.
Konkrēti: vai ir vajadzīgs grozījums par gadījumu,
ja ir domstarpības par uzņēmuma informācijas izpaušanu.
Jebkuru strīdu izšķirs šķīrējtiesnesis
ar astoņu vai desmit gadu pieredzi sarežģītos apvienošanas darījumos.
Un mēs esam uzzinājuši
- no padziļinātās izpētes grupas... - Atvaino!
Sveika! Tevi meklē Džesika no personāldaļas.
Kādā lietā?
Ei, vai redzējāt gleznu ar krānaģīmi?
Vai redzējāt? Nē! Ko? Tas ir milzīgs.
Sveika! Gribēji mani satikt?
Viss ir ļoti labi. Visi ir ļoti pretimnākoši un...
Vai runājām par to, ka manu bērnu ķirzakai
ir gandrīz tāds pats vārds kā tev?
Džesipa.
Silvija, vai tu zini, kas notika ar Frīdkina kunga portretu,
kas atradās pie kopēšanas telpas?
Tā ir jauka glezna, starp citu. Lieliska.
Tai ir skaistas krāsas, un kompozīcija...
Un vai zini, kas ar to notika?
Nē. Kas ar to notika?
Nu...
Jāsaka - ļoti savāda izjokošana.
Es...
Tas ir...
Tas nav iespējams. Tā nevaru būt es.
Tā neapšaubāmi esi tu.
Es atvainojos. Es tikai...
Es biju tik nogurusi un iekritu tajā gleznā, un tā nogāzās.
Un tad es aizvedu to salabot, bet viņi nespēja palīdzēt.
Un tad es biju tik izmisusi, vedot to atpakaļ,
un es vienkārši esmu tik nogurusi.
Manā vecumā strādāt ir daudz grūtāk. Un es vienkārši...
Es atvainojos. Es visu salaidu dēlī, un es...
- Es atvainojos. - Es saprotu. Ja?
Silvija, es saprotu.
Šejienes atmosfēra tiešām var būt biedējoša.
Atceros: kad sāku strādāt, es jutos tāpat.
Un arī es esmu mamma, tāpēc...
- Tiešām? - Jā. Es...
- Saproti - tas bija netīšām, Džesika. - Jā.
Patiešām. Tas būtu pēdējais, ko es gribētu darīt.
- Esmu šausmās. - Tas nekas. Zini ko?
- Aizmirsīsim to! Labi? - Labi.
- Apskausimies! Labi? - Jā!
- Silvija! Paldies, ka atnāci. - Ak manu dieniņ, kā tu man patīc!
- Tu esi vienreizīga. Liels paldies. - Labi.
- Atstāt vaļā? - Vari atstāt vaļā!
- Labi. - Viss kārtībā. Paldies.
- Ko tu te dari? - Sveika!
Strādāju pie līguma, ko vajag Levinsonam. Tu zini, kāds viņš ir.
Nē. Tu tiki atlaista. Tev jāiet prom.
Es... Bet mums tikko bija tā saruna, kad mēs...
Ko? Es nevaru būt atlaista. Esmu šeit tikai dienu.
Esmu to gaidījusi 13 gadus.
Tas nevar beigties tik ātri.
- Nezinu, ko lai tev saku. - Pasaki, ka varu palikt.
Vai nesaki neko un ej tālāk uz virtuvi
vai kur tu gāji.
Lūdzu, lūdzu, Džesika! Lūdzu, ļauj man palikt!
Es palikšu. Palikšu.
- Paklau! - Es palikšu.
Silvija, tas nav atkarīgs no manis.
Bet zini ko? Vari to pārrunāt ar Kērku.
Neuztraucies!
Jā. Tā jau es domāju.
- Labi. Tas nebūs ilgi. - Lieliski.
- Tu te paliksi visu laiku? - Jā.
Es redzu, ko tu dari.
Tu kusties lēnām. Nav smieklīgi.
Tas ir tik bērnišķīgi!
Lepojies ar sevi?
Zini...
Vienkārši ej prom, lūdzu!
Tā. Zini ko? Man būs jāizsauc apsardze.
Apžēliņ!
Tulkojusi Inguna Puķīte