Tik pažvelkit.
Labai tavimi didžiuojuosi, mieloji.
- Tu visus sužavėsi. - Ačiū, brangusis.
Mama gražiai atrodo, ar ne?
Ačiū.
Labai tavimi didžiuojuosi, mieloji.
- Tu visus sužavėsi. - Ačiū, mielasis.
Abiem rankomis, Saimonai! Abiem. Ačiū. Nepyk, aš nenorėjau...
- Labutis. - Labas.
- Gerai. Iki, vaikai. Iki. - Geros dienos.
Viso, mažuti.
Eina sau. Tikra advokatė! Atrodai super!
Apsisuk. Taip.
- Labai jaudinuosi. Ar tai kvaila? - Ne. Tavęs laukia svarbus įvykis.
Labai noriu turėt bendradarbių, kaip anksčiau, supranti?
Tik mums suprantami juokeliai.
- Taip, bendri pietūs. - Draugiški santykiai, supranti?
- Pokalbiai virtuvėlėje. - Taip.
- Pokalbiai ne tik su manim. - Ne! Ne, juk supranti, ką turiu galvoje.
- Taip. - Tai - akimirka, apie kurią svajojau.
- Aišku. - Labas. Endže!
Atsiprašau. Ilgai netrukdysiu.
Aš negalėsiu pasiimt vaikų,
šiandien Meivę pasiims mano anyta. Taip. Na, aš pradedu...
- Šiandien pradedu dirbti, tad... - Gerai. Ačiū, Silvija.
Taip. Ačiū.
Taip, tu pasakei... Dabar ji jau žino.
- Ji dar nežinojo. Buvau taip užsiėmusi... - Taip. Jai reikia...
- Turėjai jai pasakyti. Teisingai. - ...ir ji... aš... Žinoma.
- Tai ką darom? - Aš einu į darbą.
- Šūdas. - Taip.
Tik sakau, kad aš nerimauju.
- Dėl ko? - Nenoriu įžeist Silvijos.
Ji - labai veikli.
Bet ji dirbs advokato padėjėja.
O visi padėjėjai yra jauni žmonės.
Silvija - labai energinga. Ji susidoros.
Bet ji ne tokia energinga, kaip jaunimas. Mes visi nebe tokie energingi.
Nekalbėk niekų.
Denielsai, ateik čia.
- Iki kiek vakar dirbai? - Iki dviejų nakties.
- Tai išėjai anksti? - Tęsiau darbą iš namų.
- Vartoji aderolį? - Ne.
- Taip. - Niekada nepripažink to komisijai.
- Matai? - Taip. Matau.
- Ko čia stovi? - Atsiprašau.
Geras vaikis.
Silvijai viskas bus gerai.
Kaip pasakysi.
Ką darai?
Greitai sužinosi, Omarai.
Tai - ne atsakymas.
Verdu naują aulų. Ką dar, bliamba?
Dirbau negailėdamas laiko ir jėgų, ponai.
Pristatau gervuogių alų, kuris turi elio poskonį.
Mažai aludarių drįsta tokį virti,
nes, jei atvirai, jo skonis būna nekoks,
bet aš manau, kad man pavyko.
Skanaus.
Velniškai skanus.
- Ar ne? - Labai skanus alus.
- Taip. - Labai skanus alus.
- Kada galėsi pradėti jį virti masiškai? - Po kelių savaičių.
Kiek statinių?
Geriausiu atveju - dvidešimt keturis butelius per mėnesių.
- Ką? Tik tiek? - Gerai, 24?
Taip. Jį nelengva išvirti, o ir ingredientai - gana brangūs.
Bet štai ką sugalvojau.
Prekiausime juo kaip riboto leidimo alumi.
Jis bus graibstyte graibstomas.
Žmonės reikalaus jo. Apie jį kurs legendas.
Vilai, kiek kainuoja ingredientai?
Vienam buteliui pagaminti - 60 dol.
Ką tu čia sapalioji, bliamba? 60 dol. už alų. Daugiau negerk.
60 dol. už butelį alaus.
- Gal jame yra deimantų? - Liaukitės, bičiuliai.
Deimantų negalima gerti. Jie supjaustys žarnyną.
Gerai, ir už kiek tu tą šūdą pardavinėsi, Vilai?
Po penkis ar šešis dolerius už butelį.
Tu nori mano mirties.
Žmonės rašys apie jį. Mes gausim apdovanojimų.
O tai suteiks barui prestižo.
Prestižo? Aš galvoju apie pinigus, žmogau.
Bus ir pinigų.
Įsivaizduok, kad tai bus išlaidos už reklamą, supranti?
Sugalvojau, žmogau. Sugalvojau.
Verdam alų ir pardavinėjam jį po 100 dol. už butelį.
- Aš pritariu. - Ne!
- Eikit. Ne. - Niekad negali žinot.
Tai bus prabangos prekė.
- Išvirei velniškai skanų alų... - Taip.
...lankytojams jis patiks. Pardavinėkim kaip prabangos prekę.
Patys pagalvokit. Kaip šampanas „Cristal“. Tai bus mūsų alus „Cristal“.
Ne, jis yra išskirtinis, čia ir yra visas reklamos triukas.
Kaip „Salt Bae“ sūrainiai ar kitas panašus šūdas.
Gerai. Padarysim taip, seni.
Pabandysim mėnesį. Jei lankytojams nepatiks, darysim taip, kaip aš siūlau.
Bandysim taip, kaip aš siūlau?
- Mėnesį, biče. - Pritariu.
Ačiū. Taip! Jūs nepasigailėsit.
Žmonės eis dėl jo iš proto, pamatysit.
Žmogau, su tuo šūdu tu pranokai pats save.
- Aš rimtai. - Ačiū.
Šitaip ilgai ir sunkiai mums dirbai, žmogau.
Ir kaip šio baro investuotojas noriu tau pasakyti,
kad užsitarnavai poilsio dieną už šį nuostabų atradimą.
- Tikrai? - Taip, bro.
- Taip. Atšvęsk. - Gerai. Ačiū. Puiku.
- Šiandien turi atvežti miežių siuntą. - Aš ją priimsiu, žmogau.
- Rimtai, ačiū tau. - Gerai.
- Geras alus, Vilai. - Ačiū.
- Šaunuolis, bro.
- Tikrai skanus. - Galiu ir aš paragauti?
Jis per brangus, kad tu ragautum.
O tu juokdarys, bliamba.
Susiliejimų ir įsigijimų skyrius - pietinėje 11-o aukšto pusėje.
Didžiuojamės puikiais meno kūriniais, nes Fridkinas yra kolekcionierius.
- Nuostabu. - Taip.
Padėjėjų kabinetai yra ten,
o visų partnerių kabinetai yra su langais.
Supratau.
Daugiausia jūs dirbsite Sternui, bet jei jūsų pagalbos prireiks kitam partneriui,
- neturite teisės jam atsakyti. Taip. - Supratau.
Ten Kerkas.
- Taip. Jis... - Ten Kerkas? Sveiki. Labas, Kerkai!
Labas, Kerkai!
- Aš Silvija. Čarlio žmona. - Gerai.
- Čarlio Gryvso žmona. - Kalbu telefonu.
Pirmoji diena darbe. Sveikas!
- Gerai, ne. Nekalbėkit su Kerku Fridkinu. - Bet aš jį pažįstu.
Ne, nepažįstat. Aišku?
- Ne, pažįstu. - Ne, nepažįstat. Ne. Tiesiog ne.
Čia dirba visi padėjėjai.
Sveiki, visi.
Susipažinkit su naująja padėjėja Silvija Gryvs.
- Labas. Sveiki. - Labas.
Pala, jūs - padėjėja?
Taip. Tiesiog kurį laiką nedirbau.
Prie darbo, vaikai.
- Ką gi. Mes jau atėjome. - Puiku.
Čia jūsų kabinetas.
Jūsų naujieji namai ne namie.
Jei kils klausimų, kreipkitės, gerai?
- Ačiū. Gerai. - Gerai. Nėra už ką.
Sveiki.
Labas. Džošas Sternas, jaun. partneris dėl „Starr Kibble and Suet Sweets“ įsigijimo.
- Silvija Gryvs. Taip. - Sveika atvykusi į komandą.
Malonu susipažinti. Gyvenat netoliese? Ar jūs...
Pradėkite nuo šitų. Jų reikia kiek galima skubiau,
jei kils klausimų, Levinsonas per pietų pertrauką viską paaiškins.
- Puiku. Ačiū. - Gerai.
- Taip. Pasistengsiu greitai grąžinti. - Gerai.
Štai taip. Gerai.
- Labas. Ačiū. - Labas.
Labas. Silvija. Malonu susipažinti. Ačiū.
Labas. Silvija. Ačiū.
Gerai. Kas čia?
Jis man parašo žinutę „Kaip tu?“
Ir kas čia tokio?
Tiesiog keista. Na, nesiruošiu pasakot apie savo savaitę tam,
- kurį mačiau tik kartą gyvenime. - Liaukis.
Turite daugybę bendrų draugų. Juk neatsiuntė tau pimpio nuotraukos.
Jis tenorėjo pasilabinti.
Adamai, panašu, kad nori pasilabinti su Britne.
Tikrai.
Jei nori žinot, Britne, tu mane domini tik kaip draugė.
Su draugišku seksu.
Jaučiu tam tikrą chemiją, bet nesuprantu, kas vyksta.
Gerai. Taigi, Adamai, kur nusivestum Britnę per pirmą pasimatymą?
- Prie jūros, nes nemokamai. - Į laiko mašiną ir į trečią pasimatymą.
Trys - laimingas skaičius.
Žmonės, teisės mokykloje
- Adamas kvietė į pasimatymą dėstytoją. - Žmogau.
- Ir kaip jam sekėsi? - Kaip visada - nekaip.
- Gerai. Labai juokinga. - Lažinuosi, Adamas masturbuojasi vonioje.
Ką?
Ką jūs pasakėt?
- Aš improvizavau. Tiesiog... - Aš to nedarau.
- Taip. Žinau. - Kas jūs tokia?
- Laikina darbuotoja? - Ne, aš - padėjėja.
Komandos dalis... Tik šiandien prisijungiau. Ryte matėmės.
Kodėl sakot, kad masturbuojuosi vonioje? Jūs manęs nepažįstat.
Taip. Tai, na, kaip ir australiškas posakis.
„Masturbuotis vonioje“ reiškia, na, kaip ir...
Kad turi pinigų, supranti? Ir esi... tu esi...
na, kaip ir...
Atsipūtęs. Ir...
Nesu to girdėjusi. Niekas taip nesako.
Ne. Labukas.
Tikrai nesi girdėjusi?
- Ne. - Taip sakoma.
- Ne. - Taip. Tikrai sakoma.
- Panaudokit jį sakinyje. - Gerai. Na,
„Na, žinai, aš...
aš masturbavausi vonioje, ir jis grąžino man pinigus.“
Aišku.
- Sveikas, brangusis. - Sveika, brangioji.
Sveikutis. Kaip sekas?
Gerai. Kaip tau?
Man labai rūpi, kaip jie su tavim elgiasi.
Gerai.
Taip, užkrovė darbais,
bet aš susidorosiu. Tiesiog pamiršau, ką reiškia dirbti darbe.
- Kaip tau kiti padėjėjai? - Normaliai. Nežinau.
Šių dienų jaunimas - labai jautrus.
Na, mes visi juokavome, ir, manau, įžeidžiau vieną vyruką.
- Ką jam pasakei? - Nieko.
Čia ir yra svarbiausia. Koks skirtumas, ką aš pasakiau?
Būčiau pasakius, kad jo geros akys, ir vis viena būtų mane atstūmęs...
Panašu, kad jis - labai problematiškas.
Viskas gerai.
Nebegaliu kalbėti. Laukia daug darbo.
Buvo malonu tai ištarti.
- Ačiū. - Taip. Iki. Myliu tave.
Jau galima eiti namo?
Dabar išeina partneriai, padėjėjai išeina truputį vėliau.
Nors jei reikia pasirūpinti vaikais, galite ir jūs eiti.
Ne. Viskas gerai. Aš dar padirbėsiu.
Tik truputį pavargau, suvalgysiu dribsnių batonėlį pietums.
Ten yra batonėlių su baltymais.
Ji buvo teisi. Nėra tokio posakio.
Ta kita mergina iš Australijos buvo teisi.
- Negali būt. - Taip.
- Ačiū. - Taip, nėra už ką.
- Viskas gerai? - Taip. Aš tik...
Noriu truputėlį pasimankštinti. Sustingau nuo sėdėjimo.
Gerai. Taip, ne, aš suprantu. Gerai.
- Taip. Viskas gerai? - Viskas gerai, taip.
- Tikrai viskas gerai? Šaunu. - Gerai. Taip, ačiū.
Ačiū.
O Dieve.
Šūdas!
Dieve, ne!
O Dieve.
Tikrai maniau, kad sutvarkiau.
- Ką tu? - Labas. Aš...
Aš darbe. Galėtum atvažiuoti?
Prisiviriau košės.
Gerai.
- Atsargiai. - Gerai. Aš stengiuosi.
- Susikaupk. - Tiesiog...
Tavo nervai man trukdo, supranti? Pabandyk nusiraminti.
- Aš dirbu. - Gerai.
Netinkama spalva.
Tai - jo marškinių spalva.
- Aš... - Dabar dar blogiau.
- Nežinau, ką tau pasakyti. - Jis atrodo...
Pati man davei korekcinį skystį.
- Atrodo, kad šniaukštų kokainą. - Tikrai taip atrodo.
Atrodo, kad per daug prišniaukštė,
- griuvo ir susižalojo veidą. - Taip.
Klausyk, pabandysiu sumaišyti.
Raudona ir balta virs rožine.
- Kaip šio baltaodžio oda. - Gerai. Taip. Gerai.
Štai taip.
- Dabar dar blogiau. - Blogiau. Nieko nedaryk.
Nesuprantu, ko tu iš manęs nori. Pati prisidirbai.
Kas užmiega stovėdamas?
- Tu gal kupranugaris, bliamba? - Aš pavargau!
Pasnausk. Išgerk kavos! Čia juk turi būti kavos aparatas!
Nuo per daug kavos aš pavargstu.
- Nuo kavos negalima pavargti. - Galima!
Amžinai kartoji, kad nuo jos pavargsti. Taip nebūna!
- Man būna. - Na,
nežinau, ką pasakyti. Nieko gero nebus.
- Tu mane įvėlei į tą šūdą! - Mane išmes iš darbo.
Neteksiu darbo, kurį dirbau vieną dieną.
Gerai. Žinau, ką galima padaryti, bet tau mano mintis nepatiks.
- Ką? Ką tu sugalvojai? - Odrė.
Odrė? Ji niekam tikusi madistė. Meno „konsultantė“.
Mums reikia rimto žmogaus. Meistro. Genijaus.
- Tokio, kas galėtų tai sutvarkyti. - Ji turi daug pažįstamų, aišku?
Ji viską sutvarkys.
- Tai tau reikia pagalbos ar ne? - Reikia. O jūs bendraujat?
Taip. Na, žinai. Atstatome tiltus.
- Dulkinatės? - Ne. Tai nori mano...
- Tai nori jos pagalbos ar ne? - Noriu. Taip, gerai. Žinoma.
Dieve šventas.
- Puikus rajonas. - Taip.
- Turbūt priskirtas mokyklai. - Nebūk snobė.
Ten gyvena vyrukas, kuris prekiauja suktinukais su omarais iš savo namų.
- Kodėl? - Nes jie skanūs. Žmonės sudarinėja eilę.
- Užsimaniau ir aš paragauti. - Matai?
Jei kada norėsi įsijausti į Liamo Nysono vaidmenį filme „Pagrobimas“, ateik čia.
Geras. Odrė įsigijo poršą?
Po mūsų skyrybų jai sekasi vis geriau ir geriau.
Ji atrodo kaip Danielis Kreigas.
Kaip piktadarys iš filmo „Greiti ir įsiutę“.
- Sveika. - Labas.
- Kaip sekas?
Puikiai.
- Nuostabiai atrodai. - Ačiū.
Labai ačiū, Odre.
- Tu mane išgelbėjai. Ačiū. - Silvija. Nėra už ką.
Ar restauratoriai dirba naktimis?
Na, Gregoris yra labai talentingas.
Kol kas neprasimušė į aukštumas, tad restauruoja paveikslus.
Ir tuos ne visiems.
Tik norėjau pasakyt, kad jis gali greitai įsižeisti.
Gerai, kad pasakei.
- Be to, vadinkite jį lordu Rotero. - Taip, žinoma.
- Klausau. - Labas, čia aš.
Žinot, turint galvoje lordo Rotero charakterį,
gal verčiau Silvija tegul lieka čia ir nusiramina?
- Sutinku. - Taip. Lik čia ir nusiramink.
Ką jūs čia paistot? Aš moku bendrauti su žmonėmis.
Klausyk, nežinau, kaip tau pasakyti, kad neįsižeistum.
Bijau, kad nesi pakankamai kieta, ir viską sušiksi.
O tas, kuris vadina save lordu Rotero, tai jau labai kietas, ar ne?
- Taip. Superkietas. Labai kietas. - Taip. Labai.
- Žinai, kad esu kieta. - Dabar tu tik...
- Neatrodai, kad būtum kieta. - Esu kieta.
- Gerai jau, kieta. - Žinai, ką? Aš visur pritampu.
- Tu teisi. Superkieta. - Aš jam patiksiu.
Nenori pakelti poršo stogo?
- O kam? - Geras klausimas.
Kietai čia, bliamba.
- Nieko nelieskit. Pastatyk jį ten. - Geras. Taip.
Nuostabu. Nieko sau.
Lorde Rotero. Sveikas!
Gerai atrodai.
Gerai, žiūrim, ką turim.
Nieko per daug ir nesitikėjau, bet čia tai grynas šlamštas.
Vienintelė laimė - kad jis sugadintas.
Pabandžiau taisyt su korekciniu skysčiu.
Tai, manai, galėsi mums padėti?
Taip. Šitą stilių aš puikiai išmanau.
Karjeros pradžioje
tapiau freską vienoje prašmatnioje apskaitos firmoje
viršutiniausiame dangoraižio aukšte. Net susirgau nuo to darbo.
Nieko nuostabaus. Tavo kūnas priešinosi kolektyvizmo nuodams.
Puikiai tave suprantu. Mano verslo partneriai amžinai pliurpia
apie kolektyvizmą, ir tai mane užknisa. Tad, taip, žmogau. Aš tave suprantu.
- Broli mano. - Broli mano.
- Kaip manai, kiek užtruksi? - Apie penkias valandas.
- Penkias valandas. - Valanda veidui.
Ir keturios valandos jam nužmoginti, kad atrodytų kaip teisininkas.
Žiūriu ir galvoju,
kad leisiu sau truputį paimprovizuoti.
Paliksiu savo braižą ant šio paveikslo.
Originalusis lordas Rotero? O Dieve. Taip!
Aš jį restauruosiu,
bet į rankas įdėsiu pinigų arba užmaukšlinsiu jam kepuraitę.
Geras, bliamba. O vietoj dantų tegul būna kulkos.
- Koalos. - Na, manau, tai labiau tiktų
meno galerijai,
su visa pagarba, bet man tereikia, kad jis būtų restauruotas. Ir viskas.
Bet galima padaryt daug įdomiau. Mačiau Kusamos retrospektyvą Tokijuje.
Galiu sukurt begalybės kambarį su LED lemputėmis
ir priartinti to šunsnukio vei...
- Veidą! Broli mano. - Taip. Broli mano.
- Galiu gauti puikų apšvietimą... - Ne! Žmonės!
- Tikrai? Gerai. - Žmonės! Prašau, viskas labai rimta!
Reikia padaryti taip, kad jo veidas atrodytų kaip jo veidas!
Aš nenoriu netekti darbo. Todėl ir esu čia.
Prašau, padaryk taip, kad jo veidas būtų toks, koks buvęs. Viskas.
Nuoboda.
Eikit ir palaukit manęs lauke.
- Pasiimti jį? - Palik paveikslą. Tiesiog išeikite.
Nepyk. Mane išprovokavo Odrės šypsena. Ji tokia globėjiška.
Taip, viskas per jos šypseną.
Ar viskas bus gerai?
- Ką man daryti? - Nežinau, ar bus gerai.
Padarei viską, ką gali, kad nebūtų gerai.
O tu man nė kiek nepadėjai!
Norėjau originalaus lordo Rotero darbo. Jo darbai yra brangūs, žinai?
Aš nesu kieta. Atsiprašau.
- Tu teisus. - Nesi.
Gal ne šioje situacijoje, bet kai kuriose kitose situacijose,
žinai, esu pakankamai kieta.
Gerai. Aš jį nuraminau, jis viską padarys.
- Kaip tau pavyko? - Nesvarbu.
Pala, kaip tau pavyko?
- Aš su juo nesidulkinau. Jėzau. - Aš ir nesakiau, kad dulkinaisi.
O jei ir taip, tai - tavo reikalas.
Ačiū.
Beje, galėtum atsiprašyt už mane Redžio,
- kad negalėsiu šįvakar ateit į vakarėlį? - Kokį vakarėlį?
- Velnias. Tai tu nieko nežinai? - Kokį vakarėlį?
Kartais mano brolis elgiasi kaip tikras šiknius.
Netikras brolis. Kokį vakarėlį?
Kas čia, bliamba, vyksta, žmogau?
Mes pristatome alkoholinės kombučios liniją „Daa Booch“.
- Vis dar ją tobulinam. - „Mes“?
- Mudu su Redžiu. - Geras.
Tik nesuprantu,
bliamba, kodėl tai darot, nesitarę su manim, žmogau.
Kodėl mane palikot nuošaly?
Alkoholinė kombučia - ne tavo kompetencijos sritis.
Tai yra niekieno kompetencijos sritis, nes tai - nesąmonė.
Sveikas gėrimas žmonėms, kurie nori nusigerti?
- Tai du nesuderinami dalykai, supranti? - Tas tiesa.
Be to, aš turiu fermentacijos mokslų diplomą.
Jei tai yra kieno nors sritis, tai tik mano.
Vilai, ką tu? Gerai atrodai.
- Geras. Ir Omaras čia. Puikumėlis. - Aišku, kad čia.
Būtų neprofesionalu praleisti savo pristatymo vakarėlį.
Jis su jumis?
Ką aš galiu pasakyti? Dievinu fermentaciją.
- Omarai. - Ne taip, kaip kiti.
Visų pirma - tu.
- Eik pasivaikščioti. - Gerai.
Klausyk, apgailestauju, kad sužinojai tokiu būdu. Tikrai.
Šūdinai išėjo. Bet, patikėk, žmogau, tai tik verslas, girdi?
- Nieko asmeniško. - Man tai atrodo labai asmeniška.
Gerai. Bet taip nėra, Vilai.
Bet jei ir būtų,
tai tik todėl, kad priešiniesi visoms naujovėms, aišku?
Rūpiniesi tik savo sumautu riboto leidimo alumi,
kuris niekam neįdomus, išskyrus alaus snobus.
Pats sakei, kad tau patiko.
Aišku, kad patiko! Tu esi puikus aludaris.
Ne tai svarbiausia. Vienas butelis alaus atneš mums 40 dol. nuostolių, Vilai.
Tai beprotybė, bliamba. Aš nebesuprantu, ko tu nori.
Aš tik noriu virti gerą alų.
Kitaip nei Redžis, kuris bando paverst šį barą į sumautą užeigą su el. muzika.
Redžis nėra jau toks blogas, bro.
Ir velnias geria „Booch“.
Gerai.
Jis yra rakštis subinėj, bet žino, kaip daryti pinigus,
o tai ir yra svarbiausia. Viskas dėl pinigų, supranti?
- Mažuti. Pritrūkom šaltos „Booch“. - Sveika, mieloji. Gerai.
- Tuojau atnešim „Booch“. - Gerai.
Labas!
Ką tu čia darai?
Jūs ką - susikukavot?
Na, nežinau. Geriau klausk jo.
Ir aš nežinau. Mums tiesiog gera.
- Labai gera. - Labai gera, bliamba.
Kaip tai nutiko?
- Feromonai. - Gerai tu čia.
- Aš vėl mėgaujuosi seksu. - Gerai. Suprantu.
Paragausit „Daa Booch“?
Ką tu čia darai, bliamba?
Ji mano draugė. Juk sakiau. Tik tu neklausai.
Taip, man reikėjo darbo, nes vaikų nebeprižiūriu.
- O tu mane metei per mano gimtadienį. - Kaip negražu.
Vaikai tavęs ilgisi. Tikrai.
Taip, reikėtų kada... Susiskambinti per „FaceTime“.
Žinoma! Ir aš jų ilgiuosi!
Kaip miela.
Kaip visa tai suprasti?
Negaliu patikėt, kad jie šitaip su manim pasielgė.
Ir mano paties bare?
- Kaip jie galėjo taip su mumis pasielgti? - Ką reiškia „su mumis“?
Tavo verslo partneriai nutylėjo apie naują projektą.
Mano geriausia draugė puolė į naujus santykius, nieko man nepasakiusi.
Tai du skirtingi dalykai.
Taip. Atsiprašau. Tu teisus.
Tai užknisa. Atsiprašau. Viską suprantu.
- Nesijaudink. Aš viskuo pasirūpinau. - Kaip suprasti?
Viskuo pasirūpinta.
Ką tai turėtų reikšti?
Visi, iš baro! Greičiau!
Ką padarei?
Dujų nuotėkis.
- Pranešei apie dujų nuotėkį? - Esu sąmoninga pilietė. Kas man beliko?
Geras, bliamba.
- Esi gera draugė. - Taip, esu.
Paskubėkit! Dujų nuotėkis! Viskas gali išlėkti į orą!
Ne.
Taigi, taip.
Dauguma idėjų, kurias aptarėme,
buvo vienaip ar kitaip susijusios su kapitalizmu.
Todėl padariau, kaip prašei, tik su vienu nežymiu akcentu.
Tas akcentas - tai pimpis ant jo nosies?
- Tu jį matai? - Taip.
O kur kiaušai?
Labukas.
Ką gi. Sternai, kas naujo Dobsono byloje?
Taip. Gerai.
Visų pirma, reikia užtikrinti, kad visi vienodai traktuotume
ginčų sprendimo nuostatą, pateiktą dalyje 7.5 H.
Ypač kilus nesutarimui
dėl įmonės informacijos atskleidimo sąlygos pakeitimo.
Visus ginčus nagrinės arbitras,
turintis 8 ar 10 metų patirtį kompleksinių susijungimo sandorių srityje.
Mums
- auditoriai pranešė... - Atsiprašau.
Sveika. Jus kviečia Džesika iš Žmogiškųjų išteklių.
Kokiu klausimu?
Matei paveikslą su pimpio nosimi?
Matėt? Ne. Ką? Labai įspūdinga.
Sveiki. Labas. Kvietėte?
Kol kas viskas sekasi gerai. Visi labai malonūs ir paslaugūs...
Ar aš sakiau, kad mano vaikų driežo vardas
labai panašus į jūsų?
Silvija, gal kartais žinote, kas nutiko p. Fridkino portretui,
kuris kabėjo šalia kopijavimo kabineto?
Gražus portretas, beje. Labai įspūdingas.
Puikios spalvos, gera kompozicija...
Tai ar žinote, kas jam nutiko?
Ne. O kas jam nutiko?
Na...
Labai keistas pokštas, turiu pripažinti.
Aš...
Tai...
Tai neįmanoma. Ten ne aš.
Tikrai jūs.
Labai atsiprašau. Tiesiog... Aš...
Buvau labai pavargusi, atsirėmiau į paveikslą, ir drobė suplyšo.
Nunešiau jį restauruoti, bet man niekuo negalėjo padėti.
Tada aš padariau viską, kad grąžinčiau jį į vietą,
bet buvau tokia pavargusi, suprantat?
Nežinojau, kad mano metuose taip sunku dirbti. Ir aš tiesiog...
Labai atsiprašau. Aš susimoviau ir tiesiog...
- Labai atsiprašau. - Suprantu. Žinote?
Silvija, aš suprantu.
Ši vieta gali iš tikrųjų kelti nerimą.
Pamenu, kai pradėjau dirbti, ir aš panašiai jaučiausi,
be to, aš irgi esu mama...
- Tikrai? - Taip. Aš...
- Na, tai nutiko netyčia, Džesika. - Taip.
Garbės žodis. Aš tikrai nenorėjau niekam pakenkti.
- Tai - siaubinga. - Viskas gerai. Žinote, ką?
- Kas buvo, tas žuvo. Gerai? - Gerai.
- Apsikabinkime. Gerai? - Taip!
- Silvija. Ačiū, kad atėjote. - O Dieve. Jūs man labai patinkat.
- Jūs - nuostabi. Labai ačiū. - Nėra už ką.
- Palikti atidarytas? - Palikit.
- Gerai. - Viskas gerai. Ačiū.
- Ką jūs čia darote? - Sveikutė.
Ruošiu sutartį Levinsonui. Juk žinote, koks jis.
Ne. Jūs atleista. Turite išeiti.
Bet mes juk ką tik viską išsiaiškinome, ir jūs...
Ką? Jūs negalit manęs atleisti. Dirbau čia tik dieną. Aš...
Laukiau šio darbo 13 metų.
Ir viskas taip greitai baigėsi?
- Nežinau, ką jums pasakyti. - Pasakykit, kad neatleidžiat manęs.
Arba nesakykit nieko ir tęskit kelionę į virtuvėlę
ar kur ten jūs ėjote.
Prašau, Džesika. Leiskit man pasilikti.
Aš lieku. Lieku.
- Paklausykit. - Aš niekur neisiu.
Silvija, tai ne mano sprendimas, suprantat?
Bet žinote, ką? Galite eiti ir pasikalbėti su Kerku.
Tiek to.
Puiku. Taip ir maniau.
- Ką gi. Ilgai neužtruksiu. - Puiku.
- Taip ir stovėsite čia? - Taip.
Matau, ką jūs darote.
Jūs viską darote sulėtintai. Nejuokinga.
Elgiatės kaip mažas vaikas.
Patenkinta?
Žinote...
Prašau, išeikite.
Gerai. Žinote, ką? Aš iškviesiu apsaugą.
Jėzau Kristau.
Išvertė Laima Banionienė