Kolla in!
Jag är så stolt över dig, älskling.
- Du kommer att göra succé. - Tack.
Se där. Är inte mamma fin?
Okej.
Jag är så stolt över dig.
- Du kommer att göra succé. - Tack, älskling.
Två händer, Simon! Två händer. Tack. Förlåt, det var inte meningen att...
- Hej. - Hej.
- Hej, hej. - Hej.
- Okej. Hej då, hörni. - Ha en bra dag.
Hej då, raring.
Jäklar, Lagens änglar! Du är så snygg!
Snurra runt. Snurra... Ja.
- Jag är jättenervös. Är det fånigt? - Nej! Det här är en stor grej.
Jag bara... Jag längtar efter att få kollegor igen, du vet?
Typ, internskämt.
- Ja, och gå ut på lunch. - Kamratskap, du vet?
Snack vid vattenkylaren.
- Att inte bara ha mig att prata med. - Nej! Nej, men du vet vad jag menar.
- Ja. - Det här är stunden jag drömt om.
- Okej. - Hej. Angie, Angie!
Förlåt. Bara lite kvickt. Jag kan inte hämta i dag,
så min svärmor hämtar Maeve i dag. Ja. Jag ska faktiskt...
- Jag ska börja jobba igen, så... - Okej. Tack, Sylvia.
Ja. Tack.
Ja, du berättade... Nu vet hon.
- Hon visste inte. Jag har haft så mycket... - Ja. Hon behöver...
- Du var tvungen att berätta. - Ja, helt klart.
- Vad ska vi göra nu? - Jag måste till jobbet.
- Jäklar. - Ja.
Jag har betänkligheter.
- Som vad? - Inget emot Sylvia.
Hon är ett energiknippe. Men hon blir biträdande jurist.
De är oftast i tjugoårsåldern.
Sylvia har mer energi än nån jag känner. Hon fixar det.
Ingen av oss har en tjugoårings energi längre.
Var inte löjlig.
Daniels, kom in hit.
- Hur sent var du här i går kväll? - Till kl 2:00.
- Så du gick tidigt? - Jag jobbade vidare hemma.
- Går du på Adderall? - Nej.
- Ja. - Erkänn aldrig det för delstatsnämnden.
- Ser du? - Ja. Jag ser.
- Varför står du kvar här? - Förlåt.
Bra grabb.
Sylvia fixar det.
Om du säger det så.
Vad gör du?
Det får du se snart nog, Omar.
Det är inget svar.
Jag gör en ny öl. Vad fan tror du jag gör?
Jag har arbetat oupphörligen, mina herrar.
Och jag presenterar en blackberry sour med en IPA:s komplexitet.
De flesta prövar inte sånt här
för ärligt talat brukar det här smaka jävligt konstigt,
men jag tror jag har klurat ut det.
Låt det smaka.
Det här är skitgott.
- Visst? - Det är grejer, det.
- Ja. - Det är grejer.
- Hur snabbt kan du skala upp det? - På några veckor.
Hur många tunnor?
Bästa delen. 24 flaskor per månad.
-Är det allt? - Okej. 24?
Ja. Det är inte lättproducerat och ingredienserna är inte billiga.
Men tänk så här.
Vi marknadsför den som en öl i begränsad utgåva.
Den lär sälja ut direkt varje gång.
Folk kommer att bråka om den. Det lär uppstå legender.
Will, vad kostar ingredienserna?
Sextio dollar för den här flaskan.
Vad fan pratar du om? Det är 60 dollar per öl. Sluta dricka den.
Sextio dollar per öl?
- Innehåller den diamanter? - Kom igen, hörni.
Man kan inte dricka diamanter. De skär upp tarmarna.
Okej, hur mycket försöker du sälja skiten för?
Vi säljer det för fem eller sex dollar flaskan.
Du tar kål på mig.
Folk kommer att skriva om det. Vi vinner priser.
Det kommer att ge baren prestige.
Prestige? Jag... Jag är ute efter pengar.
Vi tjänar pengar så småningom.
Se det som att spendera pengar på annonsering.
Jag har det. Jag har det.
Vi framställer ölen och säljer den för 100 dollar per flaska.
- Det gör mig inte arg. - Nej!
- Kom igen. Nej. - Det är som en lyxartikel.
- Du har gjort en helt djävla sjuk öl... - Ja.
...och kunderna lär gilla den. Sätt lyxvarupris på den.
Tänk efter. Det är som Cristal. Det är vår Cristal.
Nej, det tar nåt coolt och gör det till en gimmick.
Som en av Salt Baes jävla ostburgare eller nån sån skit.
Okej. Så här gör vi.
Vi provar i en månad. Gillar kunderna inte det, kör vi på mitt sätt.
Kan vi prova mitt sätt?
- I en månad. - Jag är på.
Tack. Ja! Du kommer inte ångra det här. Folk kommer att bli som vilda, okej?
Du sopade mattan, snubben.
- Allvarligt. - Tack.
Du har knegat hårt för oss länge.
Jag vill bara säga, som investerare i det här stället,
du borde ta ledigt en dag för det här är otroligt.
- Seriöst? - Ja, broder.
- Seriöst. För att fira. - Okej. Tack. Toppen.
- Jag väntar en kornleverans senare. - Jag fixar det, mannen.
- Seriöst, tack. - Okej.
- Bra grejer, Will. - Tack.
- Uppskattar dig. - Bra jobbat.
- Det var verkligen gott. - Får jag smaka?
Det är för dyrt för det.
Du är för jävla rolig.
Så, fusioner och förvärvs-gruppen sitter i södra änden av våning elva.
Vi har den bästa konsten, för Friedkin är samlare.
- Fantastisk. - Ja.
Biträdande jurister sitter där borta, och delägarna har fönsterkontoren.
Uppfattat.
Du kommer främst att jobba för Stern, men ber en delägare dig om nåt,
- säger du bara ja. - Uppfattat.
Det är Kirk.
- Ja. Han... -Är det Kirk? Hej. Kirk, hej!
Hej, Kirk!
- Sylvia. Charlies fru. - Okej.
- Charlie Greeves fru. - På telefon.
Det är min första dag. Hej!
- Okej, nej. Prata inte med Kirk Friedkin. - Men jag känner honom.
Nej, det gör du inte. Okej?
- Men det gör jag. - Nej, det gör du inte. Nej. Bara nej.
Här sitter alla biträdande jurister.
Hallå, allihop.
Det här är vår nya biträdande jurist Sylvia Greeves.
- Hej. - Hej.
Vänta, är du biträdande jurist?
Ja. Jag har varit ute ur leken ett tag.
Fortsätt med ert, ungar.
- Okej. Du ska faktiskt sitta här. - Bra.
Det är ditt kontor.
Så, det här är ditt nya hem hemifrån. Säg till om du undrar över nåt.
- Tack. Okej. - Okej. Visst.
Hej. Josh Stern, juniordelägare på Starr Kibble och Suet Sweets-fusionen.
- Sylvia Greeves. Ja. - Kul att ha dig med i laget.
Kul att träffas. Bor du i närheten? Har du...
Låt oss börja här. Kom bara ifatt,
så kan Levinson besvara eventuella frågor på lunchen.
- Toppen. Tack. - Okej.
- Ja. Du får tillbaka den på studs. - Ja.
Nu, så. Okej.
- Hej. Tack. - Hej.
Hej. Sylvia. Trevligt att träffas. Tack.
Hej. Sylvia. Tack.
Okej. Vad är det?
Så han sms:ar typ: "Hur mår du?"
Vad är det för fel med det?
Det är mysko. Be mig inte berätta om hela min vecka
- när vi träffats en gång. - Snälla.
Ni har en miljon gemensamma vänner. Han skickade ju inte en dickpic.
Han vill bara säga hej.
Adam, det låter som om du vill säga hej till Britney.
Jag vet.
För protokollet, Britney, jag gillar dig, men som vän.
Med förmåner.
Jag känner nån sorts kemi och jag vet ingenting.
Okej. Så, Adam, vart skulle du vilja ta Britney på en första dejt?
- Stranden, den är gratis. - På en tidsmaskin till dejt nummer tre.
Tre är lyckosiffran.
På juristlinjen
- bjöd Adam ut vår skadeståndsprofessor. - Snubben.
- Och hur gick det? - Som vanligt, total flopp.
- Okej. Kul. - Adam masturberar säkert på toan.
Vad?
Vad sa du just?
- Jag bara riffade med er. - Det gör jag inte.
- Ja. Jag vet... Jag vet det. - Vem är du?
Sylvia.
-Är hon vikarie? - Nej, jag är biträdande jurist.
Jag tog bara del av gruppen och... Jag började just. Vi träffades i morse.
Varför skulle du säga att jag masturberar i badrummet? Du känner mig inte ens.
Ja. Det är... Det är ett uttryck i Australien.
"Masturbera i badrummet" betyder, typ, du vet...
Man har pengar, du vet? Och man... man...
...typ, gillar...
Man är avspänd. Och bara...
Det har jag aldrig hört. Jag tror inte att det är sant.
Nej, nej. G'day
Har du inte hört det?
- Nej. - Det är sant.
- Nej. - Jo, jo. Det är sant.
- Kan du använda det i en mening? - Ja, ja. Det är typ...
"Jag... Du vet, jag...
Jag masturberade i badrummet och han gav tillbaka mina pengar."
Okej.
- Hej, älskling. - Hej, älskling.
Hej. Hur mår du?
Bra. Hur mår du?
Ännu viktigare, hur behandlar de dig?
Bra.
Ja, de slängde i mig i den djupa änden,
men det är inget jag inte klarar. Jag hade bara glömt hur hektiskt det är.
- Gillar du de andra biträdande juristerna? - Jo, vars. Jag vet inte.
Ungdomar är så känsliga nu för tiden.
Vi skojade och jag tror att jag förolämpade en kille.
- Vad sa du? - Inget.
Det är ju just det. Vad spelar det för roll vad jag sa?
Jag kunde ha sagt "du har snälla ögon" och blivit utfryst, så...
Ja, han låter jobbig.
Det är lugnt.
Jag måste sluta. Jag har massor att göra. Det är fint att behöva säga det.
- Tack. - Japp. Hej då. Älskar dig.
Kan vi... Kan vi gå hem nu?
Delägarna går nu, men de biträdande juristerna stannar lite längre.
Men du kan absolut gå hem om du måste ta hand om dina barn.
Nej, då. Det är lugnt. Jag är i zonen.
Jag kör bara på. Jag tar några energikakor till middag.
Det finns några i köket med protein i.
Hon hade rätt. Det är inget uttryck.
Den andra aussie-tjejen. Hon hade rätt.
- Det menar du inte? - Jo.
- Tack. - Ja, självklart.
- Hej, är du okej? - Ja. Jag bara...
Jag stretchar lite. Jag är så stel av stolen.
Okej. Ja, jag fattar.
- Ja. Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
- Säkert att du är okej? - Ja, tack.
Tack.
Herregud.
Helvete. Helvete!
Gud, nej!
Herregud.
Jag trodde verkligen att jag lagade den.
- Läget? - Hej. Hej, jag...
Jag är på kontoret. Kan du komma hit? Jag har tabbat mig rejält.
Okej, okej, okej.
- Försiktigt. - Okej. Jag gör det.
- Fokusera bara. - Bara...
Dina stressvibbar gör det här svårt. Chilla bara.
- Nu kör jag. - Okej.
Det är fel färg.
Det är färgen på hans skjorta.
- Jag... - Det ser värre ut.
Du gav mig för fan korrigeringsvätska.
- Han ser ut som om han snortar kola. - Det gör han faktiskt.
Som om han snortade för mycket kola,
- fick näsblod, föll och skar upp ansiktet. - Okej.
Jag ska smeta ihop det.
Rött och vitt skapar rosa.
- Färgen på denna vita mans hud. - Okej.
Nu så.
- Det är... Okej, det är värre. - Värre. Bara sluta.
Jag vet inte vad fan du förväntar dig. Det här är ditt fel.
Vem somnar stående?
-Är du en jävla kamel? - Jag är utmattad!
Ta en tupplur! Drick en macchiato! Det måste finnas en Keurig här nånstans.
För mycket kaffe gör mig trött.
- Kaffe gör dig inte trött! - Jo!
Du säger alltid det. Det är inte sant!
- Jo, för mig. - Tja,
vad kan jag säga? Det här är illa.
- Du drog in mig i den här skiten! - Jag får sparken.
Jag kommer förlora ett jobb jag haft i en dag.
Okej. Jag har en lösning, men du lär inte gilla den.
- Vad? Hur ska du göra det? - Audrey.
Audrey? Hon är en värdelös hipster. Hon är en konst-"konsulent".
Vi behöver en rebell. En vilde. Ett geni.
- Vi behöver nån som kan fixa det. - Hon känner många. Hon kan fixa det här.
- Vill du ha hennes hjälp eller ej? - Ja. Pratar ni?
Ja. Du vet. Vi reparerar broar.
- Knullar ni? - Nej! Vill du att jag...
- Vill du ha hennes hjälp eller inte? - Visst. Okej, visst.
Gode Gud.
- Det här är ett trevligt kvarter. - Ja.
- Säkert ett bra skoldistrikt. - Var inte en snobb.
En kille säljer hummermackor från sin lägenhet där borta.
- Varför? - De är goda. Han har en väntelista.
Nu vill jag ha en.
Om du nånsin hamnar i ett Taken-scenario, kom hit.
Jisses. Har Audrey en Porsche nu?
Sen vår skilsmässa har hennes liv bara blivit bättre.
Hon ser ut som Daniel Craig.
Skurken i en Fast and Furious-film.
- Hej. - Hej.
- Hur är läget?
- Wow. - Toppen
- Du ser fantastisk ut. - Tack.
Tack så mycket, Audrey.
- Du är en räddare. Tack. - Sylvia. Ja, självklart.
Så, vad för slags konstrestauratör jobbar mitt i natten?
Gregory är superbegåvad.
Han har bara inte slagit igenom än, så han restaurerar tavlor.
Och bara som en tjänst.
Han kan vara lite stingslig.
Vederbörligen noterat.
- Och han kallas för Lord Rotero. - Såklart han gör.
- Ja. - Hej, det är jag.
Vet du, med tanke på Lord Roteros läggning,
kanske Sylvia ska stanna här ute och ta det lugnt?
- Ja. - Ja. Kanske bara chilla här ute.
Vad menar ni? Det här är min grej.
Jag vet inte hur jag ska säga det utan att förolämpa dig.
Jag är rädd att du inte är cool nog och sabbar det här.
Och nån med namnet Lord Rotero betraktas som cool?
- Oh, ja. Supercool. Väldigt cool. - Ja. Väldigt.
- Du vet att jag är cool. - Just nu är du bara...
- Du ser inte så cool ut. - Jag är cool.
- Okej, du är cool. - Vet du vad? Jag passar in var som helst.
- Du har rätt. Supercool. - Han kommer att älska mig.
Vill du fälla upp toppen på din Porsche?
- Varför skulle jag det? - Bra fråga.
Wow. Det här är jävligt coolt.
- Rör inget. Ställ den där. - Wow. Fantastiskt. Ja.
Grymt. Wow.
Lord Rotero. Hej!
Du ser bra ut.
Okej, få se vad vi har att göra med.
Wow.
Mina förväntningar var låga, men det här är riktigt uselt bolagsskräp.
Det enda jag gillar är revan.
Jag målade på korrigeringsvätskan. Så, ja, tack.
Så, tror du att du kan hjälpa oss?
Ja. Jag kan den här stilen.
När jag började målade jag en väggmålning i en lobby på en snofsig revisionsbyrå
på miljonte våningen i Century City. Det gjorde mig illamående.
Självklart. Din kropp avvisade bolagsgiftet.
Jag fattar. Mina affärskompanjoner driver alltid på
sin jävla bolagsagenda och det suger. Så, ja, jag håller med dig.
- Polarn. - Polarn.
Polarn.
- Hur mycket tid behöver du, tror du? - Runt fem timmar.
- Fem timmar. - En timme för att måla hans ansikte.
Sen fyra timmar för att ta mänskligheten ur honom, så han ser ut som en advokat.
Nu när jag tittar på den
tänker jag att jag kanske inte ska kopiera den exakt.
Jag kanske ska göra nåt som kommenterar tavlan.
Ett Lord Rotero-original? Herregud. Ja! Ja!
Jag kanske kan återskapa den
men med kontanter i hans händer eller en MAGA-keps.
Grymt. Kanske kulor till tänder.
- Koalor. - Alltså, det låter toppen
att hänga i ett galleri,
men med all respekt, vi vill bara kopiera tavlan. Det är allt.
Det här kan göra den mer intressant. Jag såg en Kusama-utställning i Tokyo.
Vi skulle kunna göra ett evighetsrum med LED-lampor,
men bara zooma in på den här jävelns...
- Fejs! Polarn. - Polarn.
- Jag har en bra ljuskälla... - Hörni!
Hörni! Snälla, det här är allvar.
Vi måste bara få hans ansikte att se ut som hans ansikte!
Jag vill inte förlora mitt jobb. Det är därför vi är här.
Snälla, få bara hans ansikte att se ut som hans ansikte igen. Det är allt.
Glädjedödare.
Ni två borde nog bara vänta utanför.
- Borde vi ta med den? - Lämna tavlan. Gå bara ut.
Förlåt. Audreys leende triggade mig. Hon är så nedlåtande.
Ja, det var hennes leendes fel.
Kommer det här att bli okej?
- Vad ska jag göra? - Jag vet inte.
Du gjorde allt i din makt för att göra det inte okej.
Du var inte till mycket hjälp!
Jag ville ha ett Lord Rotero-original. Den skiten är värd stålar!
Jag är inte cool. Förlåt.
- Du har rätt. - Det är du inte.
Inte i just det här sammanhanget, men i andra sammanhang
betraktas jag som ganska cool.
Okej. Jag lugnade honom och han kommer att göra det.
- Vad gjorde du? - Det kvittar.
Vänta, hur lyckades du med det?
- Jag knullade honom inte. Herregud. - Jag antydde inte det.
Om du gjorde det är det din ensak.
Tack.
Förresten, kan du säga till Reggie att jag är ledsen
- men jag kan inte komma på festen i kväll. - Vilken fest?
-Åh, jäklar. Du vet inte, va? - Vilken fest?
Min bror kan vara en sån skitstövel ibland.
Styvbror. Vilken fest?
Vad fan händer här?
Vi lanserar en spetsad kombucha som heter Daa Booch, troligen.
- Vi jobbar fortfarande på den. -"Vi"?
- Reggie och jag. - Schyst.
Jag förstår inte varför ni skulle göra nåt sånt här utan att tala om det för mig.
Varför inkluderade ni mig inte?
Spetsad kombucha är inte ditt gebit.
Det är ingens gebit för det är idiotiskt.
Tarmhälsa för folk som gillar att bli packade?
- Det är två olika grupper, okej? - Sant.
Och jag har examen i jäsningsvetenskap. Är det här nåns gebit, så är det mitt.
Tja, Will, läget? Du ser bra ut.
- Toppen. Omar är här. Fantastiskt. - Såklart.
Det vore inte så proffsigt att missa min egen lanseringsfest.
- Inkluderade ni honom? - Hej.
Vad kan jag säga? Jag älskar all jäsning.
- Omar. Omar. Omar. - Till skillnad från vissa.
Särskilt dig.
- Stick. - Japp.
Du, jag är hemskt ledsen att du fick veta det så här. Okej.
Det här är taskigt. Men jag lovar, det är bara affärer.
- Det är inget personligt. - Det känns väldigt personligt.
Det är det inte, Will.
Men om det var det,
så är det kanske för att du sågar varenda möjlighet vi får.
Du går bara igång på nån jävla öl i begränsad utgåva
som ingen lär bry sig om utom ölsnobbar.
- Du sa att du gillade den. - Självklart! Du är en konstnär.
Det är inte poängen. Vi skulle förlora 40 dollar per flaska.
Det är galet. Jag vet inte vad du försöker göra längre.
Jag försöker bara göra god öl.
Till skillnad från Reggie som försöker göra stället till ett jävla EDM Hooters.
Reggie är inte så farlig.
Djävulen bär Boochy, baby.
Okej. Okej.
Han är värst, men den lille skiten vet hur man tjänar pengar,
och det är vad det här handlar om. Pengar.
- Hej, raring. Vi behöver mer kall Booch. - Okej.
- Vi hämtar Booch. - Okej.
Katie?
Hej!
Vad... Vad gör du här?
Är ni tillsammans?
Jag menar, jag vet inte. Fråga honom.
Jag vet inte heller. Det känns bara riktigt bra.
- Det känns så bra. - Så jävla bra.
Hur hände det här?
- Feromoner. - Den var bra.
- Jag har sex igen. - Okej. Okej. Jag fattar.
Vill ni smaka på Daa Booch?
Vad fan gör du här?
Hon är min polare. Jag sa ju det. Du lyssnar inte.
Ja, jag behövde ett jobb eftersom jag inte sitter barnvakt längre.
- Och du dumpade mig på min födelsedag. - Det var taskigt.
- Wow. - Ungarna saknar dig. Verkligen.
Ja, vi borde... Vi FaceTimear.
Ja! Jag saknar dem!
Så söta.
Vad händer just nu?
Jag fattar inte att de gör så här mot mig.
Och i min egen bar?
- Jag fattar inte att de gör så mot oss. - Vadå "oss"?
Dina kompanjoner berättade inte för dig om ett nytt projekt.
Min bästa vän startade en ny relation utan att säga nåt.
Inte samma sak.
Ja. Förlåt. Du har rätt.
Det suger. Jag är ledsen. Jag fattar.
- Oroa dig inte. Jag tog hand om det. - Vad menar du?
Det är ordnat.
Vad är det?
Ut, allihop! Omedelbart!
Vad har du gjort?
Det var en gasläcka.
- Rapporterade du en jävla gasläcka? - Jag är en god medborgare.
Det var som fan.
- Du är en god vän. - Jag... Ja. Ja, det är jag.
Ut härifrån nu! Gasläcka! Hela stället kan explodera!
-Åh, nej. - Nej.
Så, ja.
Många av idéerna vi pratade om var tjatiga tolkningar av kapitalism.
Så jag gjorde bara det ni önskade, med en liten justering.
Du menar kuken på hans näsa?
- Ser du den? - Ja.
Var är kulorna?
- G'day. - G'day.
Alright. Stern, du kan väl uppdatera oss om Dobson?
Ja. Okej.
Först och främst måste vi se till att vi alla är överens
om medlingsvillkoret i paragraf 7,5 H.
Specifikt, huruvida ett tillägg i företagspresentationen krävs
om en oenighet skulle uppstå.
Eventuella dispyter hanteras av en medlare
med åtta eller tio års erfarenhet av invecklade fusionstransaktioner.
Och vi har...
- Förlåt. - ...hört från förvärvsgranskningsteamet...
Hej. Jessica från HR söker dig.
Gällande vad?
Har ni sett kukfejstavlan?
Har ni sett? Åh, nej. Vad? Den är enorm.
Hej. Hej. Ville du träffa mig?
Allt har gått så bra. Alla har varit så välkomnande och...
Har vi pratat om att mina barns ödla nästan har exakt samma namn som du?
Jessipa.
Sylvia, har du nån aning om vad som hände med porträttet av mr Friedkin
som hängde utanför kopieringsrummet?
Jättefin tavla, förresten. Fantastisk.
Fina färger, och kompositionen...
Så, vet du vad som har hänt med den?
Nej. Vad har hänt med den?
Tja...
Ett väldigt märkligt spratt, måste jag säga.
Jag...
Det är...
Det är omöjligt. Det kan inte vara jag.
Det är bokstavligen du.
Jag är hemskt ledsen. Hemskt ledsen. Jag bara...
Jag var så trött att jag föll in i tavlan, och den ramlade ner.
Sen försökte jag få den lagad och de kunde inte hjälpa mig.
Sen försökte jag förtvivlat att ta in den igen,
och jag har bara varit så trött.
Arbetet är så mycket tuffare i min ålder. Och jag är bara...
Jag är hemskt ledsen. Jag ställde verkligen till det.
- Jag är hemskt ledsen. - Jag fattar. Du vet?
Sylvia, jag... Jag fattar.
Det kan kännas väldigt ovänskapligt här.
Jag kände likadant när jag började,
och jag är faktiskt mamma också, så...
-Är du? - Ja. Jag är...
- Det var oavsiktligt, Jessica. - Ja.
Det var det verkligen. Det var det sista jag försökte göra.
- Jag är förfasad. - Det är okej. Vet du?
- Vatten under broarna. - Okej.
- Nu kramas vi. Okej? - Ja!
- Sylvia. Tack för att du kom in. - Kära nån. Du är underbar.
- Du har varit fantastisk. Tack så mycket. - Okej.
-Öppen? - Du kan lämna den öppen.
Det går bra. Tack.
- Vad gör du här? - Hej, du.
Jag jobbar bara på kontraktet åt Levinson. Du vet hur han är.
Nej. Du fick sparken. Du måste gå.
Men vi hade just det där samtalet där du var typ...
Vad? Jag kan inte få sparken. Jag har bara varit här i en dag. Jag...
Jag har väntat på det här i 13 år.
Det kan inte vara över så fort.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Säg att jag får stanna.
Eller säg inget och fortsätt bara till köket
eller vart du nu skulle.
Snälla, snälla, snälla, Jessica. Snälla, låt mig stanna.
Jag tänker stanna. Jag stannar.
- Lyssna. - Jag tänker stanna.
Sylvia, det är inte upp till mig, okej?
Men vet du vad? Ta gärna upp det med Kirk.
Det behövs inte.
Jag trodde väl det.
- Okej. Jag ska inte dra ut på det. - Toppen.
- Tänker du stå där hela tiden? - Ja.
Jag ser vad du gör.
Du rör dig långsamt. Det är inte roligt.
Det här är så barnsligt.
Stolt över dig själv?
Vet du...
Bara gå, snälla.
Okej. Vet du vad? Jag tvingas tillkalla väktare.
Herregud.
Undertexter: Kristina Donnellan