Diane mi poslala zajímavou nabídku. Nezajdeme se tam podívat?
Dneska nemůžu.
Můžeme i zítra nebo o víkendu, jestli chceš.
Mám teď strašně moc práce,
tak co kdybys řekla Willovi?
Hej. Omlouvám se, že jsem mu o tom vyhazovu řekla dřív než tobě.
Promiň!
Byla to chyba. Promiň, zlato. Promiň!
Kolikrát to mám říkat?
Když křičíš, tak se to jako omluva nepočítá.
Promiň.
No jo.
Jak dlouho ještě?
To nevím. Nejsem jasnovidec.
Přijdeš na večeři?
Možná. Možná ne.
Vlastně mám Frances pomoct s úkoly, tak přijdu nejpozději v devět.
- Dobře. - Dobře.
Dobře.
ČISTĚ PLATONICKY
Za tohle si klidně můžeme naúčtovat 200 hodin. Mám hlad.
Jednu šestiminutovku bychom měli věnovat večeři.
Co to bude? Mořské plody, nebo steak?
To nevím. Platí to Dupont, tak co si dát oboje?
Mořské plody se steakem. Charlie, ty to doděláš doma?
Víte co? Dneska tady zůstanu s váma.
Rád si dám steak plastovou vidličkou.
To je nějaká speciální příležitost?
Budeme tu mít Charlieho? Nikdy tu nezůstáváš.
Doděláváš práci doma jako otec milující svou rodinu.
No, tak dneska ne.
Jo!
Tak se mi líbíš, kámo.
Noc s Charliem. Paráda.
Mně ani nevadí, že o tu práci přišla. To se stává.
Ale měla to říct nejdřív tobě.
Takovou věc se nechceš dozvědět ze složky s fotkama.
Začátečnická chyba.
Když je Doug na cestách, kontroluju fotky každých 15 minut.
- Fakt? - Jsem opatrná.
Víte co? Kašlu na to.
Noc s Charliem. Tak jo. Mám schůzku s jedním „kamarádem“.
Omluvte mě.
No teda. Ty zvíře.
Tak to bylo víno, co jsem dostala darem.
- Máš tady něco? - Víš co?
Výstavní láhev skotské.
- No tak to mě zajímá. - Dobře. Jo. Moc hezká.
Můžu?
Udělej Franka.
„Jakže se jmenujete?“
- Nepamatuje si nikoho. - Ne.
Albert má skotskou. Ani se jí nedotkne.
To je celej on.
Ukradneme mu ji?
- Ty darebáku. - Jo?
- Seš darebák. Pojď. - Jo. Noc s Charliem.
Darebáku.
Albert je frajer.
Běž.
To je dobrý. Teď...
Ne, počkej. Teď jsem dýdžej já.
- No dobře. - Teď jsem dýdžej já. Jo?
Jo!
Jo.
Ach bože. Jo.
Jo.
- Asi bych měl jít. Jo. - Já taky.
- Měla bych jít. - Jo.
Tančili jste hříšně? Co to jako je?
Takový tančení jako v tom filmu.
Myslíš ten film Hříšný tanec?
Chci jenom říct, že to bylo nevhodný a lituju toho.
- Ukaž, co jste dělali. - To ne.
Ne. Ráda bych věděla, k čemu došlo.
Předveď mi to.
Byl jsem opilej. Moc si to nepamatuju.
Co? Opilej v práci?
Trochu jsme se napili. Byl tam i Stewart.
Co? Ten taky hříšně tancoval? Cože?
Ne, to už byl pryč.
Chci vidět, co přesně jste dělali.
Mám pustit „I’ve Had the Time of My Life“?
- Nevzpomněl by sis? - Byla to jiná písnička.
Jaká?
„Red Red Wine.“
- UB40? - Jo.
To jako fakt? Panebože.
Přeběhl mi mráz po zádech, jak je to trapný.
A osm až deset sekund jsem se o ni třel.
- Cože? - Já...
- Bože... Políbil jsi ji? - Ne.
- Miluješ ji? - Ne.
Tajili jste, že k sobě navzájem něco cítíte?
Ne. K Vanesse necítím vůbec nic. Je hrozně nudná.
To nepomáhá. Má čtyři děti.
Chrlí je jak továrna. Nejspíš už s tebou čeká dvojčata.
To vůbec. K ejakulaci jsem měl hodně daleko.
To slovo neříkej. To je nechut... Už nemluv.
Dali jste si rychlovku přes oblečení? Co? To je tak laciný.
Možná jsem vyšiloval kvůli tomu, kolik času trávíš s Willem.
Takže za to můžu já? Ty manipulátore.
Nesnažím se to obhájit.
Chci, abys věděla, jak se cítím. Moc se om...
To teda ne! Zpátky.
Promiň. Ano, samozřejmě.
Vanessa. Je tupá a nemá smysl pro humor. Je jak vybledlá tapeta.
Nevadí, když budu spát tady?
Tak. Šup, šup.
- Ahoj. - Dobré ráno.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
- Jedli, jsou oblečení
i učesaní. Zavezu je do školy a pak je vyzvednu.
Jo a v kuchyni máš vajíčka.
Jestli vychladly, udělám ti nový.
Jo.
Děkuju, pane.
To je latéčko s ovesným mlíkem.
Není studený? Objednám nový.
- V pohodě. - Co budeš dělat?
Asi co budu chtít.
Dobře. Jo, bezva.
- Ahoj. - Ahoj.
Proč se na tebe máma tak dívá? Tys něco provedl?
Ne. Tak jo, šup, šup, jdeme.
- Pořád se kouká. - To je dobře.
PIVOVAR LUCKY PENNY
Nehráblo ti?
Vůbec.
Ten byznys s kombuchou by beze mě nevznikl.
Investory máte jen díky tomu, co jsem z tohohle baru udělal.
- Mám nárok na podíl. - Teď zníš jako úplnej magor.
Proč? Řešili jsme to v San Diegu. Byl jsi pro.
Předtím než jsi to posral s Johnnym 66.
Já to posral z morálních důvodů.
S mou vynikající obchodní prozíravostí to nesouvisí.
Říká se o mně, že jsem jak Warren Buffet!
- Vyslovuje se to „Buffet“. - Ty zmlkni. Jestli si dobře pamatuju,
musel jsem tu dohodu nejdřív zachránit.
Na něco se tě zeptám. Kolik si zasloužíš?
Dobrá otázka.
Nechci, abyste se mnou vy dva takhle brutálně vyjebávali, takže 51 %.
- Bože. Ty ses úplně posral. - Padesát dva procent.
- Bože. - Nemáš žádnou páku. Nevyjednáváme.
- Jenom požaduješ prachy. - Padesát tři.
- Ne, vole. S teroristama nejednám. - Padesát čtyři.
- Omar to chápe. - Wille, ani náhodou.
Daa Booch jsme připravili komplet bez tebe.
Šli jste ve stopách velikánů.
- Ti „velikáni“ jsi ty? - Jo, „velikáni“ jsem já.
Vyskakuješ si už pěkně dlouho.
Koukej se na mě a poslouchej.
Nic takovýho se kurva nestane!
Chcete páku? Já vám ji ukážu.
Hodím vám ji přímo do ksichtu. Budu stávkovat!
- Jdi do prdele. - Stávkovat? Ve vlastním podniku?
Přesně tak. Uvidíme, jak to tady beze mě bude fungovat.
Vrátím se, až dostanu podíl na Daa Booch.
A jako většinovej podílník nejdřív změním ten posranej název.
Kokote.
Však on se vrátí.
Za raz, dva, tři,
čtyři...
A sakra.
Omare, postaráš se o tankovnu?
Jak mu mám důvěřovat?
Je dokonalá. Koukni, v kolika je radách.
Bože, koho zajímají nějaký rady?
Vypadá jako blázen. Jako Amy Coney Barrett.
Myslíš jednu z nejmocnějších Američanek?
Jo. Ale chápeš, jak to myslím.
Kde na to všechno bere čas? Má čtyři děti.
Je společnice ve firmě a má novorozeně.
Roztomilý. To miminko ani nevypadá divně.
Nejspíš ho moc nevídá. Nikoho z nich.
Budou ji nenávidět. Uvidíš.
Budou chtít být jako ona.
Horšího člověka si vybrat nemohl.
Má podíl ve firmě a čtyři děti, je hrozně blonďatá a hrozně vysoká.
Tak fajn. Uděláme to po tvým.
Páni, je fakt krásná.
Úspěšná.
Asi bys jí manžela měla přenechat.
Je hrozně jednoduchá. Neskutečně nudná.
Jo. A zas tak hezká není.
A přes oblečení? Ať si sundají kalhoty a dělají to pořádně.
Je to srágora.
Co s Charliem? Musí za to zaplatit.
Nějakým šperkem?
Jo? Může za sex přes oblečení zaplatit šperkem?
Zní to spíš na kabelku.
Syl, jsi v pohodě? Nemám za tebou přijít?
Ne. V pohodě.
Musím jít, někdo klepe. Díky, zlato.
Čau. Dobrý?
Jo, nic se nestalo. Jen taková drobnost. Co tu děláš?
Vzal jsem si volno. Potřebuju si postěžovat.
- Jsi tu správně. - Já si to myslel.
KRÁJEJ!
Myslíš, že ti dají podíl z Daa Booch?
Myslím, že mi dají ten podíl, dají mi i ty prachy a já si dám důchod.
- Fakt? - Na ostrovech.
- Proč si to myslíš? - Na čí jsi straně?
Nevím. Snažím se hlavně nakrájet to maso.
Podle mě zjistí, jak moc mě podnik potřebuje, aby fungoval,
spojí si to s Daa Booch a budou žadonit, abych se přidal.
Co tě na tomhle uklidňuje? Vaření je to nejhorší z celýho dne.
Je to příjemný.
Ještě můžeš uklízet byt malé myšičky. Taky super.
Ahoj, Wille.
- Ahoj. - Co děláte?
Copak nevidíš, že děláme virtuální oběd rukama uříznutýma nějakýmu bělochovi?
No jo, vidím. Kde jsou děcka? Děcka.
Na zahradě. Přivedli si kamarády a čekají, že je vezmeš na pizzu.
Na pizzu? Super, dobře.
Nemám vám něco přivézt?
Já si dám salámovou. Wille?
Já bych chtěl houbovou.
A dala bych si láhev růžovýho. Whispering Angel nebo tak.
A kdybys potkal nějakou ipu... Nemusí být místní,
ale kdyby byla, tak bych si ji dal taky.
Dobře, jistě. Tak jo.
- Dík. - Jo. Hej, děcka! Pizza!
- Otoč se! - Otoč ten karbanátek! Šup!
- Jo! - To je ono!
Pizza!
Může tu Jack přespat?
Jasně, proč ne? Je pátek.
To tu ale budou chtít přespat i ostatní.
Gemmo, Shelby, chcete tu přespat?
Hurá!
- Tak, jde se na pizzu! - Řekni to jejich rodičům.
Klíče od auta visí na háčku.
- Jo. - Jo.
- Je tu sranda. - No jo. Pátek.
Škoda, že na zahradě nemáte kameru, byl bych slavnej.
Jo, slavnej hlupák.
Existujou i jiní slavní než hlupáci?
Ti čtyři nejmenší už jsou v posteli.
Nevím, jestli to Shelby zvládne,
protože je jí pět a ještě nikdy u nikoho nespala.
Takže už asi půjdu na kutě. Kdybych náhodou vstával ve dvě ráno.
Neměl bych už jít? Nedošlo mi, že už se jde spát, protože je 21:23.
Ne, můžeš tu přespat.
Jo? Nevadí?
- Nevadí. - Nechci otravovat...
Musí ti uschnout lak.
- Schne mi lak. - Jo.
Nechci to pokazit, dal jsem si záležet.
Jasně. Sylvie, ty už jdeš?
Dobře. Zajdu pro nafukovací matraci.
Na to nekliknu, ale kliknu na tenhle mega haul z Brandy Melville.
Ty jo, tu holku znám.
To tričko bych si klidně vzal.
- Takový hledám. - Je hezký.
Mají ho i v zelené.
Proboha, nemůžeš počkat, až dokoukáme to video?
- Působí dost sebestředně. - Jo. Mně se nelíbí.
Taky chodím nakupovat, a nepostuju o tom na YouTube.
Klikni na „Proč NASA tají, že je Země placatá“.
To nadchlo mýho taťku.
Argumentoval docela přesvědčivě.
- A taky o tom postuje. - Jo.
To zní, že si honíš ruce.
Nech mě a krémy na pokoji.
Díky za pozvání na pyžamovou párty.
Tak dobře naladěnej bych nebyl, kdybych byl sám.
Tak to je, když nikdy nejsi sám.
Nemáš čas cítit vůbec nic.
- To zní skvěle. - Jo.
Nenapadlo tě odejít z Lucky Penny doopravdy?
Přijde mi, že se s klukama vůbec neshodnete.
No, po obchodní stránce to fakt nenávidím,
ale vaření piva miluju. Nevím, co bych jinak dělal.
- Doritosaurus. - Doritosaurus.
Proč se chcete stěhovat? Tady je to úžasný.
Pro pět lidí je to tu malý.
Máte vzadu celou nevyužitou garáž.
Tam je to nechutný. Jak varna pervitinu.
Ve většině varen, kde jsem byl, bylo dokonalý čisto.
Tak u nás je to nechutný.
Od té doby, co jsme dům koupili, jsme na něj nesáhli.
Můžete z toho udělat další bytovou jednotku.
Takovej domek pro hosty.
My hosty nechceme. Chceme další ložnici a koupelnu.
Přesně to tam můžete udělat.
To zní jako velkej projekt.
Stěhování je větší projekt. Měli byste víc metrů čtverečních.
Zvýšilo by to hodnotu domu, takže by to bylo zodpovědný rozhodnutí.
Já bych ani nevěděla, jak začít.
- Mohl bych pomoct. - Fakt?
Jo. Naši garáž jsem přestavěl na pracovnu pro Audrey.
Později tam chodila sexovat s pravnukem Adolfa Eichmanna.
Ty jo, tys to zvládl sám?
Jo. Zabralo to pár víkendů, ale jo. Bylo to v pohodě.
No teda. V tobě se skrývá mužskej.
Jak to, že skrývá?
Protože nosíš dámský klobouky a kabelku.
Máš hezky nalakovaný nehty a jsme na pyžamový párty.
To už dává smysl.
- Když jsi Audrey podvedl... - Nepodvedl jsem ji.
Byla to jednorázovka. Trochu úcty.
- Promiň. - Jo.
- Když sis užil tu jednorázovku... - Děkuju.
...dovedla tě k tomu Audrey?
Jako jestli mě na tu jednorázovku v Laguna Hills zavezla?
- Jo. Zavezla tě tam? To je milý. - Myslíš v přeneseným smyslu?
Ne. Chovala se k tobě tak, žes potřeboval něco provést?
Víš, v té době
bych řekl, že jo.
Ale to bych jenom ospravedlňoval svoje špatný chování.
Přestože jsme se hádali,
bylo to ode mě hnusný a znovu bych to neudělal.
Rozvedli jste se kvůli tomu?
Ne. To rozhodně ne.
Bylo to odsouzený k zániku dlouho předtím.
Kdyby to manželství bylo lepší, asi bychom to překonali.
Proč se na to vyptáváš?
- Uvažuju o tom, že napíšu román. - Fakt?
Budu první, kdo ti řekne, že to zní opravdu hrozně.
- Bude se jmenovat Před Adolfem. - Super. „J“ jako jednorázovka.
- Gumídci začínají působit. - Gumídci působí.
Potřebuju hranolky.
Přesně to mě napadlo před 20 minutama.
- Cože? - Poděkuješ mi později!
Cink, cink.
Dobré ráno.
Ahoj.
Hezký obrázek.
- Dobré ráno. - Vyspal ses?
Docela jo. Maeve a Shelby za mnou párkrát přišly do ložnice,
ale víš jak. Přežil jsem to.
Užili jste si s Willem fajn večer?
Jo. Will měl fakt zajímavý nápad.
Co kdybychom z garáže udělali pokoj pro hosty?
Co je? Mohla bych ho navrhnout.
Ty to myslíš vážně? K čemu by byl? Nechceme se stěhovat?
Hodil by se, než něco najdeme. Nemusí tam pobývat hosti.
- Jsou to metry navíc. - Jak by to pomohlo?
Přece tam nenastěhujeme jedno z dětí.
- Byla by to moje pracovna. - Na co?
Ano. To je dobrý plán.
Děkuju.
- Brýtro. - Brýtro.
Cítím kafe.
- Kafe? - Jo, děkuju. Charlesi?
- No? - Mám právnickej dotaz.
Dohadujeme se v práci.
Moji obchodní partneři beze mě rozjeli vedlejšák
a já bych na něm měl mít podíl. Co mám dělat?
Nejdřív ze všeho vyjednávej s každým zvlášť.
Tím je rozdělíš a ovládneš.
To se mi líbí.
Je dobrej.
Sejdeme se odpoledne a probereme tu garáž?
Charlie je pro.
- Fakt? Pochopils to? - Jo.
Skvělý. Dopadne to na jednotku. Chápeš?
- Bytová jednotka? - No jo.
- V jednotce je síla. - V jednotce. Jo, ty to chápeš.
On má na sobě moje oblečení?
Chceš, aby měl moje?
Hej, Wille, nezajdeme na lívance?
Nechci o podniku mluvit bez Reggieho.
Kdo ti dal první práci v baru?
- No jo, ty. - Reggie možná rozumí penězům,
to uznávám a je v tom dobrej.
Ale o zakládání lihovaru neví nic.
Zato já jo. Vlastně...
Když mi dáte podíl, bude prachů víc.
Dobře. Promluvím s Reggiem. Na zítra něco nachystáme.
Něco vymyslíme. Jo?
- Bezva. Děkuju. Jo. - Jo? Fajn.
Teď to hlavní. Jsme sice po jídle,
ale dneska otvírá ten foodtruck s unagi. Půjdeme?
Jsem domluvenej se Sylvií.
Jak je na tom?
Co tím myslíš?
Co... Ne, to máš jedno.
Jak jako jedno? Znělo to...
Něco to znamenalo.
- Ale nic. - Něco jo.
- Ne. - Očividně jo.
- Co se do prdele děje? - Hele, já ti to nemůžu říct.
Vím to od Katie. Sylvia se jí svěřila. Já svoji lásku nezradím. Tak.
- Pozdě! Už jsi mi to řekl. - Neřekl.
- Už jsi ji zradil! - Ne.
- Tvoje láska už zrazená je. - Ne.
Já jsem tvoje láska.
Dobře. Řeknu ti to.
Charlie večer zůstal v práci s nějakou holkou.
- Opil se a... - Bože. Charlie Sylvii podvedl?
Ne, dělali to nasucho.
- Cože? - Ojel ji přes hadry.
Přes hadry?
Přes hadry.
Líbali se?
- Ojel ji. - Sahala mu na péro?
- Ojel ji nasucho. - Udělal se do džín?
To by bylo mokrý. Tohle bylo nasucho. Jenom přes hadry.
- To je pěkně divný. - Viď?
- To je... - Ujetý.
S Katie jsme to probírali. Je to fakt divný.
Dost divný.
- Divný. - Udělat takovou věc.
- Je to vůbec nevěra? - Jakoby ne. Ale ne že není.
Nechtěl bych, aby moje holka někoho ojížděla přes hadry.
- Je to horší. - Divnější.
Jo. Od Charlieho bych to čekal.
Je to takovej milej hezoun. To není normální.
Jo. Vypadá, že by ho to sucho mohlo vzrušovat.
- Je divnej. - Kouzlo spočívá v tom suchu.
V tření.
- Ty jo. Proč mi to neřekla? - Co? Vždyť je to trapný.
- Jo. - Nevěděl jsem, co v něm je.
Nic v něm není.
Bylo to nasucho.
Čau.
- Ahoj. Jak to dopadlo s Andym? - Ahoj.
Dobře. Bylo dobrý si promluvit.
- Dobře. To ráda slyším. - Jo. Jak jsi na tom ty?
- Dobře. - Jo? Jsi v pohodě?
Proč?
Andy...
Zmínil se, co udělal Charlie.
O nic nejde.
- Vážně? - Jo.
Chápeš, prostě...
Stalo se to jednou a už se to nestane. Jsme v pohodě.
- Nechceš o tom mluvit? - Ne. Dobrý.
Fajn.
Říkala jsem si, že by se mi hodilo, kdybychom z toho udělali pracovnu.
Dobře. Co přesně si představuješ?
Chápeš, měkký gauče, kašmírový deky a podobně.
Takže holčičí doupě?
Ne. Vznešenou pracovnu.
Takže bys tam chtěla hodně lustrů,
malou ledničku s růžovým vínem, stojany s Us Weekly a Cosmopolitanem?
To zní úžasně.
To je holčičí doupě jak vyšitý. Promiň.
- Ty jo. Pěkný. - Jo.
Je to takový větší.
Jo. Tak co? Samozřejmě to chce nějaké úpravy,
ale potenciál to má, ne?
To bude super babinec.
No jo.
- To je divný. - Co?
Ty pilíře nejsou nijak spojený se základy.
To nezní moc dobře.
Celý to vlastně drží jenom na těchhle čtyřech dřevech,
který nejsou ukotvený.
To nic. Můžeme je vyztužit.
- Jo? - Jo. To bude dobrý.
- Dobře. - Dobrý.
Slyšíš to?
Jo.
- Ježíšmarjá! - Kurva! Pomoc! Kurva!
Proboha! Sakra! Proboha!
- Ven! Zdrháme! - Je na dveřích! Nemůžu!
A do prdele. Ale ne.
Panebože.
- To bude narušená statika. - Ale ne.
- To ne. Jsi celá? - Bože.
- Jo. Sakra, a ty? - Jo.
- Můj dům! - Co se stalo?
- Tomu nebudeš věřit. Napadl mě mýval. - Bože.
- Vrazil jsem do kůlu. - Spadlo to.
- Spadlo. - Mýv... Co?
Asi to nebylo zkolaudovaný. To jsem nečekal.
- Já jo. - Já ne.
- To nějak vyřešíme. - Bude to dobrý.
Vy tohle vyřešíte? Fakt?
- Jo! - To nespravím.
Nezdá se, že to zvládnete.
- Já ne. - Máme to pod kontrolou.
Ničení domu není nejlepší způsob, jak zvládnout vztek.
Ty mě o zvládání pocitů nepoučuj.
Můžeme to prosím probrat v soukromí?
Já půjdu.
No tak. Nemusíš.
Tvůj muž řekl, že s tebou chce mluvit. V pohodě.
Byl to tvůj nápad. Zbořil jsi mi garáž, tak mi s tím pomoz.
Vrátím se a pomůžu ti jindy.
Mezitím si dej život do pořádku.
Prosím? Byla to malá hádka po letech manželství. Nic se nestalo.
Ale to ty asi nechápeš.
Mně se zdá, že stalo.
Ach bože. Vypadá to dobře.
Zlato, mrzí mě to.
Já vím.
To, k čemu s Vanessou došlo, jsi v žádném případě nezavinila ty.
Děkuju.
A víš, že s Vanessou to nijak nesouvisí.
A ty víš, že tím mě moc neuklidníš, že?
Vím a... omlouvám se.
Prostě...
Co?
Ale nic.
Řekni mi to, zlato, prosím. Co?
Nechci pro tebe být až druhý nejdůležitější chlap.
Myslíš po Simonovi?
- Dobře, tak třetí nejdůležitější... - No tak.
...chlap v tvým životě.
Prostě...
Od té doby, co Maeve chodí do školky,
mám pocit, že jsem tak trochu v háji.
A z nějakého důvodu se mi o tom s Willem mluví jednodušeji než s tebou.
To se mi nelíbí.
Já vím. Chci všechno nejdřív říkat tobě. Jsi můj muž, ale já nevím.
Z nějakýho důvodu je to těžký.
Jak to? Já tě moc miluju.
- Můžeš mi říkat všechno. - Já vím. Stydím se, že jsem v háji.
Will je mnohem víc v háji než já nebo tak stejně. Nevím.
- Dobře, jo... - Dává to smysl?
Chápu to. Asi.
Děkuju.
A až to příště s někým budeš dělat přes oblečení,
můžeš si vybrat někoho trochu míň úspěšnýho?
Soudkyni Sotomayorovou?
Ne, jdeš špatným směrem.
Slibuju.
Takže...
- Co budeme dělat? - Nevím.
Co ta nová nabídka? Kdy se můžeme jít podívat?
Říkala, že o víkendu.
Bude to ten pravej.
- No jo. - Jo.
Ach bože. Zase tamten.
- Tenhleten. Ten není roztomilej. - Ale je.
Je roztomilej a ty jsi moje.
- Ty jsi roztomilej. - To ty.
Co?
Co to má být?
Seznam názvů naší firmy na výrobu kombuchy, který bych bral.
- Kombucha cha-cha? - Kombu cha-cha cha.
Jako ten legendární afrokubánský tanec.
Přesně. Kdyby ne, je toho tam víc.
- Líbí se mi V náruči boochy. - Cože? Ne.
Daa Booch je perfektní. Nic se měnit nebude.
No tak. To tys mi volal, ať přijdu, že to probereme.
A kdo je sakra tohle?
- Nikdo. - Jeden chlápek.
Jeden chlápek?
To má být zátah? Není od zátahovky?
Ne. Není.
On pije víc než já.
A co dělá tenhle hajzl, ani nechcete vědět.
A do léčebny nepůjdu, ledaže by byla v Malibu.
Tam to vypadá fakt... Je to přímo u vody, ne?
O chlastání nejde, Wille. Jde o byznys.
Takže to není zátah?
Ne. Clark bude jenom poslouchat.
To je nějakej profesionální posluchač? Cože?
Wille, je neuvěřitelný, jak jsi Lucky Penny rozběhl.
Podle nás je možná načase, abys poodstoupil.
Proč se bavíme o Lucky Penny?
Kámo, tohle nefunguje. Musíš odejít.
- Nutíte mě, abych odešel? - Ano.
Nutit ho nemůžete. Musí odejít dobrovolně.
Proč tě opravuje? Sakra, to je právník?
Ano, právník.
To přiznávat nemusíš.
Musím.
Wille, poslouchej. Víš, že tě mám rád,
ale na ničem se neshodneme.
Neshodneme se na výběru piv.
Na obchodních partnerech. Je to k pláči.
Promiňte, že nechci spolupracovat s tím starým úchylem.
Na Johnnyho Reva ser. Nejde jen o něj. Říkám, že se to týká všeho.
Ten bar mi vzít nemůžete.
Je to můj život. Vybudoval jsem ho od nuly.
Bar ti nikdo vzít nechce.
Podle zákona ani nemůžeme.
- Jo, podle zákona nemůžeme. - Vidíš?
Od něj mě to zas tak nepřekvapuje, protože je to debil.
Ale od tebe bych opravdu čekal něco víc. Jak jsi mi to mohl udělat?
- Ne, Wille... - Kam jdeš?
Nejdu nikam, protože tohle je můj bar.
Tamto je moje pivo. Nikdy se mě nezbavíte.
To bylo lepší, než jsem čekal.
A cos čekal, Omare?
Nevím, něco akčního. Karate, nože. Nějakou show.
Pil jsi někdy Blue Label?
Ne.
Řídím se motem „dřít a užívat si“.
Nic tam není.
- Jo. To vidím, ne asi. - Můžeme si dát tohle.
Ne. Vypadni. Běž.
Překlad titulků: Kristina Himmerová