NA PRODEJ
Uvnitř to takhle pěkný být nemůže.
Ne. Něco je na tom určitě špatně, i když vypadá moc hezky.
- Je hezkej. - Jo.
- Jo. Něco tu nehraje. - Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
- Bože, to je krása! Ty jo! - Jedna koupelna...
- Jedna je dole. - Dobře. Je nádhernej.
- Jedna je dole. - Krásnej strop. Posuvné dveře.
- Je tu i druhá koupelna. - Super!
- A u ložnice je třetí! - Skvělý!
- Jo! - Jo!
Bože. V čem je háček, Diane? Řekni.
- Jo. - Žádný háček v tom není. Je dokonalý.
Jsme povinni vám říct,
že tady loni došlo k trojité vraždě, ale je tu skvělá škola.
- Prodáno. - Berem ho.
Výborně. Moc vám to přeju.
Ale nečtěte si o O’Connellových.
ČISTĚ PLATONICKY
Hej, Omare, sterilizuj tank dvojku.
Ani náhodou, velkej kluku.
Vtipný. Běž ho sterilizovat.
Ne. Teď jsem sládek já, ty hlupáku.
Co to meleš?
Říkám: „Ne. Teď jsem sládek já, ty hlupáku.“
Promiň. Jmenovali mě sládkem.
Proč si Omar myslí, že je sládek?
On sládek je.
- Jo. - Jak to myslíte?
Máme většinovej podíl, tak jsme rozhodli, že bude sládek.
Budete mě buzerovat, abych svůj podíl prodal?
- Tak nějak. - Jo.
Tak to vám nevyjde. Netušíte, jakou buzeraci já snesu.
Fajn, jdeme na to. Mám, vyložit náklaďák nebo...
Prr.
- Nejdřív... - Jo.
...mám na tebe pár otázek.
Jakože pohovor? Paráda. Do toho.
- Proč se o to místo ucházíš? - Neucházím.
Tak tahle. Jak se sládkuje?
Svatební koordinátorka se mě ptala, kolik chci družiček.
Je mi přes 40. Na družičky jsem stará.
Tak najmi tu koordinátorku, co jsme měli s Charliem.
Ta byla skvělá. Hrozně v klidu. Jo. Najdu ti její stránky.
Bože, ona umřela.
- Ty jo. „Přirozenou smrtí.“ - Tak ta v klidu je. V klidu a pokoji.
- Bože, jsme hrozně starý. To je na depku. - Ježíši.
Udělej si nástěnku na Pinterestu.
- Nástěnku s nápady. - To zní šíleně nudně.
Nezorganizuješ to ty? Ty to umíš.
- Já nemůžu. - Ale jo!
- Mám starosti s domem. - Bože.
Těším se, až ten vražednej dům uvidím.
Jo. Na to se snažíme zapomenout.
Kvůli dětem. Takže už to nikdy neříkej.
Jasně.
Pozveš na koulaudačku Willa?
Zveme nové sousedy a Charlieho kolegy.
Jsou to dva různé okruhy lidí, a když jsme s Willem spolu,
necháme se unést a chováme se jak idioti.
Zpátky k tomu domu.
Nevidělas tam ducha nebo poltergeista?
Ne.
Zatím.
- Kolik lidí tu umřelo? - Nevím, tři nebo čtyři.
Mám vymyšlený dvě svatební témata, ale asi by je šlo spojit.
Já vám svatbu neorganizuju.
V klidu. To ani neříkám, ale vím, že tohle umíš.
- Fajn. - Proberme to.
Já svou lásku miluju. Miluju tě, lásko.
- Ale ona to neřeší. - Ne.
- Chce jen, aby to bylo hezký. - To jo.
- Vidíš, co mám na mysli? - Dobře. Probereme to.
Super. Takže první je „tenkrát na svatbě“
a druhý „dvě minuty do půlnoci“.
Jo. To je nějakej western?
- Ne, to jsou témata. Co nechápeš? - Tak jo.
- Zapracujeme na tom. Čas máme. - Jo.
- Zamyslím se. - Proberem to.
- Promiň. - Chápu.
- Čau. - Ahoj.
- Tahle čtvrť se mi fakt líbí. - Tak jak to jde?
- Dobře. - Jo.
Dvě ulice odtud bydlí Gemma.
Už Frances nemusíme vozit.
- Můžou spolu být pořád. - A dělat to, co dělají.
Jo.
Simon má holku.
To je dcera Diane.
Obě jsou totiž ve smetanovém.
Proč to dělají? Je to divný.
A Maeve. I ona tu má kamarádku.
- Já se chci houpat. - Ty se houpeš celou dobu.
- Ta holka je hrozná. - Jo. Všechny šikanuje. To mě štve.
- Ahoj. - Kamaráde!
- Podívejme se. Záplava květů. - Ahoj!
- Čau.
- Kamaráde. - Rád vás vidím.
- Čau. Díky, že ses stavil. - Jak je?
- Díky za pozvání. Prosím. - No teda. V chladicím boxu je pivo.
- Bezva. - Víno a sýr...
- Charlie, všechno to hoří. - Proč jsi nic neudělal?
- Moje párty to není. - No tak.
Promiň, že jsem tě zatáhla do toho nesmyslu s Charliem.
- To nic. - Promiň.
To se stává. Dobrý.
- A jak to teď s váma vypadá? - Je to dobrý. Jo.
Bezva.
- A co ty? - Já?
- Jo. - Dobrý.
- Super. Hezky. - Máme dům.
Znáš to starý rčení.
„Něco si kup, a všechny tvoje problémy se rozplynou.“
No, půjdu se udobřit s Andym.
- Rád tě vidím. - Díky.
- Dík za pozvání. - Jo.
Takže ten střelec prolezl oknem do kuchyně.
Šel přímo do jídelny, jako kat na popravu.
- A pak nahoru do ložnice. - Kde ho oddělali?
Co je to poprava?
Dezert. Vážení, dezert.
Řeknu ti to pak.
Já myslela, že to je pepř!
Co je?
Ty...
Jo, takže...
Dobrý.
- Jste v pohodě? - Co se stalo?
- Řekl, ať za to zatáhnu. - To teda ne.
To budeme řešit zítra.
Můžu vylézt na střechu, vytáhnout to nahoru a zapojit to.
To nemusíš, Wille. Vážně.
Ale můžu.
Simone, pomůžeš mi na střechu?
- Ne. - Bude sranda.
- V žádným případě. - Pomůžeš mi ty?
- Tak jo. - Dobře. Pozor na ty žárovky.
A...
- Jé! - Jé!
- Fajn. - Hej, kam jdeš?
Mám dvě tři minuty, než mě někdo zavolá.
No jo. Chceš 180 sekund pařit?
- Moc ráda. - Nebo 190?
Tak jdeme na to.
Co se děje? Co bude s barem?
V baru je to teď otřesný.
Omar mi šéfuje, což člověka zocelí.
Je to na hlavu.
Dělá úplně šílený piva. Všechny jsou nějak ozvláštněný.
- Jak to myslíš? - Jakože...
- Černý pivo s příchutí skořice. - Bože.
- IPA s příchutí čokolupínků. A tak. - To zní docela dobře.
Ne. Je to nechutný.
Ale tobě by asi chutnaly. Jsou sladký.
Neuhádneš, kdo mi nabídl práci.
Kdo?
- Jonathan Revolution. Jo. - Nekecej.
Chce, abych u nich vedl divizi výroby piva a lihovin.
- Cože? - Jo.
Vždyť jste se poprali.
Asi se pere běžně, když to očividně neovlivnilo jeho názor na mě.
Neskutečný. Abys věděla, tak to nevezmu, ale...
- Brm, brm. - Přesně tak.
Neviděl jsi něco?
Popravdě se bojím říct, co jsem viděl.
Nebyl to vojenský vrtulník,
- dron nebo tak? - Ne.
Vojenský vrtulníky ani drony takhle nelítají.
Nebyl to nějaký experiment?
Bylo to UFO, ty vole.
- Ale nebylo. Bylo? - Viděli jsme UFO.
To bylo UF...
- Cože? Prosím tě! - Viděli jsme UFO.
Určitě. Nemají dneska padat hvězdy?
Vypadám, že sleduju předpověď?
- Ne. - Ne.
Určitě to bylo UFO.
Co děláš? Už odletělo do hyperprostoru.
To je...
Co to proboha plácám?
- Bylo to UFO. - Bože. Viděli jsme UFO.
- Viděli jsme UFO. - Co jinýho?
Právě jsme viděli UFO. UFO se vším všudy.
- To by mě nikdy nenapadlo. - Mě taky ne.
- Já na UFO ani nemyslím. - Já nevěděl, že existují.
Právě jsme viděli UFO.
- Nevěřím tomu. - Fakt.
O čem to mluvíte?
- Viděli jsme UFO! - Mluvím o UFO,
který před dvěma minutama letělo nad naším domem.
- Ty bláho. - Vidělas ho?
Ne, já na ufony nevěřím.
- Co? - UFO neexistují. A kdyby jo, co na tom?
- Co na tom? - Ježíšimarjá.
Počkat, nad náma je letový koridor?
Chcete mi říct, že to nikdo neviděl?
- Očividně ne. - Co?
Promiňte, ale pravděpodobnost, že existuje
život mimo Zemi a je schopný sem přiletět, je nepatrná.
Především je nemožný letět rychleji než světlo.
- To říká kdo? - Věda.
- Na tu seru. - „Věda.“
- Je marná. Tohle nezvládá. - „Věda.“
Zkusme uvažovat rozumně a nedělat ukvapené závěry.
Závěry? Ono se to děje a vláda se to snaží zatajit.
- Je to spiknutí. Rozumíš? - Já pracuju na úřadě v Altadeně
a tam nic žádnému spiknutí nenasvědčuje.
Myslíš, že o tom řeknou nějaký posraný Altadeně?
- Tak... - Kdepak.
- Nemyslí to zle. - Altadena je malá díra.
Lidi chodí do Beeman Parku pouštět draka.
Třeba jim nějaký uletěl.
Při vší úctě, Diane, já nejsem magor,
co nerozezná draka od vesmírný lodě.
Uděláme tohle. Určíme dva lidi, co půjdou na střechu hlídat.
- Kdyby letělo znovu. - Jo.
Jdu první. Kdo jde se mnou? Růžovej límečku? Jdeme.
No, víš...
Já se ufonů bojím.
Správně. Všechno se tím mění.
- Tak. - To je děsivý.
- To stačí. - To nic, zlatíčko. Neboj.
Je to dítě. Musí se to naučit.
Asi už půjdeme, děti musejí do hajan.
Ne, prosím, nechoďte. Třeba to byl ten drak.
- Cože? Ne. - Třeba jo.
Nevíme to. Viděls ho první, já tam koukala kvůli tobě.
Přece... Představa UFO je hustá.
„UAP, neidentifikovatelný vzdušný jev.“ Je toho plnej TikTok.
- Fakt že jo. - Vidíte?
Tak, Frances, to by stačilo. Změníme téma.
- Jo. - Beruško, měla jsi dezert?
Mám moc dobré ovocné nanuky, jestli chceš.
Jo? Tak jo.
Taky jsi to viděla.
Prosím tě, Wille. Jsou tu lidi s dětma. Noví sousedi.
- Promiň. Teď ne. - Zradilas mě a udělala ze mě blázna.
- To je řešení? - Mohl by ses rozhlídnout.
Je to grilovací párty, ne sci-fi sjezd.
- Viděli jsme UFO! - Nedělej scény, prosím.
Já scény nedělám! To to UFO!
Co to... Už toho nech!
Nemůžu. Jak jako?
Mezitím tam můžou lítat tři další
a sbírat data o životním prostředí, jaderný energii nebo tak.
A tebe zajímá jenom ta debilní, nudná párty.
Jdi do prdele. Vzpamatuj se.
Myslíš, že seš s těma trapnýma sušenkama lepší než já?
- Já si přiznávám, že jsme stejní. - Ne.
Jsi ubohej, zakrnělej a stahuješ mě ke dnu.
Myslíš, že pár stovek metrů čtverečních spraví tvoje problémy? Ty blázne.
- Neser! Neznáš mě. - Ale znám.
Seš nešťastná ženská na mateřský, co se se mnou baví,
- aby unikla nudě. - A víš, kdo seš ty?
Stárnoucí rádoby hipster, co řeší problémy odbarvováním.
- Líbilo se ti to! - Bylo mi tě líto!
- Už tě nechci vidět. - To zařídím.
Nashle. Rád jsem vás poznal.
Přestože to ta ženská nepřizná, viděli jsme UFO.
Nejsme tu sami!
A letělo tam UFO, kurva!
Řekl to slovo na K.
Neříká nic jiného.
Mrzí mě, že jsem ten večírek zkazila. Je to nanic.
S Willem se navzájem prostě rozčilujeme.
Něco se stalo? Nevšiml jsem si.
Jsi v pohodě?
Jo. Jsem.
Však on vychladne. Ty taky. Bude to dobrý.
Nevím, no.
Hele...
Co?
Odjakživa mám pocit, že z matematického hlediska
je nepravděpodobné, že by člověk byl jediný živý tvor
ve vesmíru, navíc ten nejinteligentnější.
Po tom tvém dnešním zážitku mě napadlo, že bychom to spolu mohli prozkoumat.
Vyjet si do pouště.
Mít nový společný zájem.
Golf nemáš ráda a piklebal tak nějak vyšuměl,
takže bychom spolu mohli dělat tohle.
Dobrou, zlato.
Je to jen něco, o čem můžeme uvažovat. Co můžeme plánovat.
Dobrou.
Na balkoně je místo na čočkový dalekohled. Výkonný...
Už buď zticha.
To je zajímavý. Dneska jsi viděla UFO, a teď tě to snad ani nezajímá.
10 MÍST NA SVATBU, KDE NENÍ TŘEBA VÝZDOBA
KDYŽ DOKONALÉ POZADÍ RÁMUJE SVATEBNÍ BRÁNA
PIVOVAR LUCKY PENNY
Takže co mám dělat?
Přidej tam dva.
Dva pytlíky sladkýho šumivýho prášku?
Ne.
Dva kýbly.
Šumivý lízátka miluju.
- Protože se brání. - Bezva.
A tohle bude bonbónový.
A kolik kýblů bonbónů tam mám nasypat?
Nevím. Pro začátek šest. Zní to dobře?
Ne. Nic z toho nezní dobře.
No, ale šéfuju tomu já, takže šest kýblů.
Pak to ochutnám a rozhodnu, tak jako jsi to dělával ty.
A později třeba můžeš vyložit náklaďák.
Hej! Ty hajzle!
To jako fakt?
- No dobře. Omlouvám se. - Jste normální?
- Škodu zaplatím. Moc to nebude, ne? - Ale vážně.
Nevím, co vás v životě sere, ale vybijte si to na něčem jiným.
Ta práce je už tak hrozná a nedostávám benefity,
protože jsem kvůli debilnímu referendu oficiálně podnikatel.
- Zasraní politici. Pořád... - Nesnažte se mi vlichotit. O to nejde.
Omlouvám se. Máte pravdu.
Vy už na jezdění nemáte nárok.
Omlouvám se.
Sylvie, jsem nadšenej, že nám svatbu zorganizuješ ty.
Ale já budu řešit každej detail.
- Jo. To on dělá. - Jo.
- Jak říkám, mám v plánu... - Máš jinej hovor?
- Sylvie, jak jako? - Ozvu se. Ahoj.
- Prosím. - Mluvím se Sylvií Greevesovou?
- U telefonu. - Sydney Plemmingsová.
Společnost Garouf & Associates v San Diegu.
Prošetřujeme stížnosti na Jerryho Revonského.
Vy jste prý možná jednou z obětí.
Promiňte, Jerryho Revonského neznám.
Možná budete znát jeho přezdívku.
Johnny Rev.
Já věděla, že se jmenuje jinak.
- Dobrý, že? - Vůbec. Je to úplně odporný.
Jako bys hodil lízátka do piva.
Jo, přesně to jsem udělal.
- Ale ne. - Ale jo.
Jdeš urážet mý životní rozhodnutí
a říkat, že jsem neviděl to nejúžasnější, co jsem kdy viděl?
Ne. Jdu ti ukázat tohle.
- Sleva pět dolarů v Nordstromu? - Cože? To ne. Tohle.
ČAS VYPRŠEL: REVA NAHRADÍ JEHO ZÁSTUPKYNĚ
No? Reva konečně dohnala jeho minulost.
Zřejmě je plná sexuálního obtěžování.
To je šok. Dostal, co si zaslouží.
Tak tam zajeďme, aby tě vzali na to místo, co ti nabídli.
- Budu řídit. - Ne. Jasný? Šílíš?
Už jsem volala Jenně. Nové ředitelce.
- Volala? - Jo, to místo je volný.
Chce to s tebou probrat v San Diegu.
Hele, není co probírat. Mně by se v korporátu nedařilo.
Pivo je pivo. A tebe to tam ohromilo. Líbilo se ti tam.
Tady se trápíš. Hrozně se trápíš.
Co nejhoršího se může stát? Že tě vezmou?
- Jo. - Ale prosím tě. Čeho se tak bojíš?
Zkus něco novýho. Zariskuj.
Proč se tak staráš?
Já jsem ustrnula a tys mě postrčil.
Nechtěla jsem to slyšet, ale byl jsi upřímnej a pomohlo to.
Začala jsem plánovat Katiinu a Andyho svatbu.
Vím, že to není nic velkýho, ale třeba z toho něco vykřešu.
Takže teď budu upřímná já.
Kamaráde, musíš odtud pryč.
Ale když odejdeš, kdo složí 200 kilo kyselých bonbonů, co teď přišly?
Hned jsem zpátky.
Wille?
Hej. Končím.
Zdar.
Tím myslím, že vám prodám svůj podíl a cenu probereme za přítomnosti právníka.
Zdar.
Zdravím, jdu za Jennou Lewisovou, za ředitelkou.
Kdo jste?
Will Zysman z pivovaru Lucky Penny.
Kvůli té volné pozici. Očekává mě.
Dobře, vteřinku.
ŘETĚZEC JOHNNYHO REVA
Ty nápisy změníte?
Děláme na tom.
I na košilích. Teď jako byste tam měl jméno R. Kellyho.
Dal jsem jí vědět, že jste tady. Můžete se posadit.
Bezva. Děkuju.
Bože, už jde.
Řeknu pravdu. Nemluvila jsem s ní. Nechala jsem jí vzkaz a ona se neozvala.
Možná si nepamatuje, kdo jsme. Ale jsme tady, takže...
- Co? O čem to mluvíš? - Jo.
- Proč jsi to udělala? - Jinak bys nejel.
Jeli jsme sem zbytečně?
- To bude dobrý. - Bože, pojď pryč.
- Musí tě vidět. - Pojď.
- Zdravím. - Bože. Zdravím.
- Co vy tady? - Jenom...
- Jdeme na pláž. - Do zoo.
- Plavala jsem. - A do zoo.
Jo.
Když jsme se viděli minule,
zmínila jste se, že byste mě vzala, kdybych hledal práci.
A já teď práci tak nějak hledám.
Nevím, jestli to pořád platí.
Můžu vám dát životopis.
Potřeboval bych jen tiskárnu a 45 minut na napsání.
To je hloupost. Vidím, že máte moc práce.
Omlouvám se za zdržení.
Počkejte, kam jdete?
- Gratuluju! To je něco. - Díky.
- Těšíš se? - Trochu se bojím.
Je to jiný, než co jsem kdy dělal.
Vytvoříš hromadu drinků, co mi nebudou chutnat.
Udělám jeden pro tebe. Nazvu ho Sylvia.
Ryzlink s jablečným džusem, okraj zdobenej krekry
a podávat se bude v autosedačce.
- To bych pila po litrech. - To jo.
Nechce se mi věřit, že budu denně dojíždět do San Diega.
Jestli tu práci vezmeš, tak se sem budeš muset přestěhovat.
Na to jsem vůbec nepomyslel. Ty jo.
Budeš v tom fakt dobrej. A změna je dobrá vždycky.
Kvůli čemu zůstávat v LA?
Chcete kytku?
Ne. My nejsme spolu.
Já jsem vdaná za někoho jinýho. Ten tady není.
Je mnohem pohlednější.
Chcete kytku?
Víte co? Já tu kytku chci.
Děkuju moc. Přesvědčil jste mě.
- Děkuju, pane. Díky. - Díky moc.
- Pro tebe, milostivá. - Děkuji.
Je dost umělá. Dost plastová.
Takže vydrží navždy.
O ROK POZDĚJI
Vyzvedneš v sobotu Simona z fotbalu?
Promiň, lásko. Mám bat micvu dvojčat Schaefferových.
A další víkend oslavu miminka v Palm Springs, ale týden potom by to šlo.
- Fotbal? - Jo.
- Jdu, ať tam jsem dřív než catering. - Kterou?
- Tuhle. - Dobře. Ahoj.
- Ahoj. - S kým sedíme?
S příbuznýma Katie a přijede i Will.
- Will. Ty jo. To už je dlouho. - Jo. Bude fajn ho zase vidět.
- Uvidíme se tam. - Ahoj.
KOORDINACE AKCÍ SYLVIA
Sylvie.
To je ale krásnej den, viď? Jaký štěstí.
- Ano? - Andy má problém s hudbou.
Dal jim konkrétní playlist
- a chce, aby ho teď zahráli. - Mám to pod kontrolou.
- Já to neslyším. - Mám to pod kontrolou.
- Možná jsem... Dobře. - V pohodě.
- Posaď se. V pořádku. - Co nejdřív, prosím.
Tak jo. Můžeme. Děkuju.
Zahrajte tu další. Díky.
San Diego je bezva.
- A co ta práce? - Je skvělá.
Je to korporát, ale mám volnou ruku. Naštěstí.
- Navíc žiješ s ředitelkou. - Jo.
- Takže to místo máš jistý. - Jistý to mám, jo.
Jak ses dostala k potravinářské chemii?
No, chemii jsem studovala.
- Takže tak? - Jo.
No tak jo.
Když je řeč o chemii, jsme zasnoubení.
Jo.
Vážně.
Ty jo.
- Bože. To je úžasný. - Nádhera.
Díky moc.
- Gratuluju, kamaráde. - Děkuju.
- Gratuluju. To je teda novina. Ty jo. - Díky. Super.
- Bože můj. To je úžasný. Jo. - Takže...
Podle Willa se v organizování svateb vyznáš.
Možná v Austinu.
Rodiče by se mnou nepromluvili, kdybych nepozvala úplně všechny.
- Jasně. - Takže...
- Nádherná svatba. Dobře ty. - Ahoj. Díky, kamaráde.
Není zač. Neuvěřitelný.
- Díky. - Neblázni. Jo.
- Rád tě vidím. Jo. - Já tebe taky. Jo.
Chtěla jsem ti na rovinu říct jednu věc.
- Dneska ne. Nevadí? - Chápu. Musíme si promluvit.
- To ne. - Musím to rozebrat. Promiň.
My dva jsme...
Viděli jsme UFO.
- To teda jo. Viděli jsme ho! - Viděli jsme spolu UFO.
- Jen my. Viděli jsme ho. - My ho sakra viděli.
- To bylo šílený. Šílený období. - To celý.
- Jak jsme se tenkrát vídali. - Jo.
- Bylo to bláznivý. - Ujetý. Jo.
- Divoký. - Bylo to úžasný.
Byla sranda.
Bylo zajímavý zažívat takovou euforii i utrpení.
- V jednu chvíli. - Jo.
- To jo. - Viď?
Teď je to strašná nuda být pořád šťastnej a vyrovnanej.
A máš krásnou snoubenku,
- která se k tobě hodí. - Jo, no. Budu s ní šťastnej až do smrti.
Neuvěřitelný.
A já už se na manžela nezlobím, že mi udělal tři děti.
Vážíš si úspěšnýho podniku
- a krásný rodiny. - Naplňuje mě to.
- Je to na hovno. Promiň. - Jo.
- Tohle místo je na hovno. - Jo, je to tu odporný.
- Hnusný, že? - Hnusný místo.
- Měla jsi vybrat nějaký hezký. - Já vím.
- Jo. - Ale kdyby to zase šlo z kopce a ty...
- Kdybych se zase složil? - Ozvi se.
To je náhoda. Jenně se moc líbí, jak jsi to zorganizovala.
Myslíš, že bys mohla udělat jednu svatbu v San Diegu?
Děláš si srandu? Tam se natáčel Top Gun: Maverick.
- Jo. - No jasně.
- Musíme zapojit armádu. - Jo, pozveme Toma Cruise.
- Může se stavit. - A na všechny se usmát.
- A běžet? - Potřese všem rukou a poběží.
A obřad povede hologram.
- Ty já rád. - Napadá mě 2Pac.
Obřad na mojí svatbě povede 2Pac?
- Dobrý? - Jo. A možná to uspořádáme jinde.
- Kde? - Slyšelas o Mar-a-Lagu?
- Super. - Mám kontakty.
- Jo. - Majitel mě balil.
- Další stoletej dědek. - Oni prostě poznají kvalitu.
- Líbíš se jim. - A tak...
Překlad titulků: Kristina Himmerová