ĮSPĖJIMAS. „DUOK ŽENKLĄ“ – TAI PSICHOLOGINIS TRILERIS
APIE NETINKAMĄ GALIOS PANAUDOJIMĄ. FILME ANALIZUOJAMOS
SUAUGUSIESIEMS SKIRTOS TEMOS
BEI RODOMAS SMURTAS, ĮSKAITANT SEKSUALINĮ SMURTĄ.
ŠIE VAIZDAI KAI KURIUOS ŽIŪROVUS GALI TRIKDYTI.
NAUJAS ĮRAŠAS #GYVŪNAGAI #FRIDOSNAGAI
Jei lankėtės...
Penki milijonai dolerių ar vėžys?
...pakankamai gera...
Kur eini?
Aš, Sleiteris Kingas,
noriu oficialiai atsiprašyti
dėl savo elgesio.
Ėmiau lankyti psichoterapiją
ir nesirodysiu kompanijoje...
TURTO VERTĖ – ATSIPRAŠYMAS
„KING-TECH“ ĮKŪRĖJAS IR GEN. DIR.
TECHNOLOGIJŲ MAGNATAS MILIJARDIERIUS
PAŠĖLTI MĖGSTANTIS MILIJARDIERIUS ATSIPRAŠO DĖL SAVO ELGESIO
KUR SLEITERIS KINGAS? PRIEŠ 1 METUS
NUO „KING-TECH“ FONDO – DIDŽIAUSIA FILANTROPINĖ DOVANA ISTORIJOJE
KARALIUS SUGRĮŽO! PIRMASIS VIEŠAS MILIJARDIERIAUS INTERVIU. ŽIŪRĖKITE!
Sleiteri Kingai, ačiū, kad šįvakar atėjote.
Užduosime klausimą, į kurį visi nekantrauja išgirsti atsakymą.
Kur buvote visą tą laiką po to, kai pasitraukėte...
ir paskyrėte savo finansų direktorių Viką Mahonį vadovauti „King-Tech“?
Po visko, kas nutiko...
Supratau, jog kartais reikia
tiesiog sustoti ir pauostyti gėles.
Tad nusipirkau salą.
Salą?
Jokių telefonų, darbo. Maistą užsiauginame patys.
Kasdien dėviu tuos pačius drabužius.
Laikau vištas.
- Vištas? - Taip, turiu vištų.
Rodos, tikrai pasikeitėte.
Taip, pasikeičiau.
Pernai įkūrėte „King-Tech“ fondą.
Ką pasakysite kritikams, kurie tikina, kad jūsų filantropija – parodomoji?
Aš tik stengiuosi, kad būtų geriau.
Nežinau, kaip dar galiu atsiprašyti.
Nes tikrai atsiprašau.
Tikrai. Atsiprašau.
Bet tiek dažnai kartojau tą žodį,
kad jis prarado savo prasmę.
Ar tikitės, kad žmonės atleis ir pamirš?
Nieko iš nieko nesitikiu.
Gyvename ne tokiame pasaulyje.
Paėmei mano žiebtuvėlį?
Atleisk.
Turi pinigų? Tuoj ateis šeimininkas.
Taip. Dėl šito...
- Ką padarei? - Staigmeną tau.
- Varge. - Myliu tave.
Palauk. Ar turime...
Ačiū.
Man reikia atostogų, bliamba.
Frida!
Vėluoji.
Atleiskite. Nespėjau į autobusą ir...
Tai – „King-Tech“ šventė, svarbiausias metų renginys.
Galime trumpai pakalbėti apie tavo elgesį pernai?
- Tu plepėjai, tad... - Ne.
Ne. Jis mane užkalbino.
- Pasakė, kad mano gražūs nagai. - Šiaip ar taip...
Tik prašau, kad šiemet būtum mažiau matoma, gerai?
Gerai.
- Gerai? Galėsi? - Taip, galėsiu.
- Gerai. - Galiu.
- Ir nepamiršk šypsotis. - Nepamiršiu.
Praleidau peržiūrą, laukdama šeimininko, kuris taip ir nepasirodė.
Įsimetė pelėsis,
tad dabar turbūt numirsime.
- Džes, galiu paimti tavo žiebtuvėlį? - Gali.
Tik nepamiršk grąžinti.
Reikės užsirašyti savo vardą ant to prakeikto daikto.
Kvaila šukuosena. Ar atrodau kaip vaikinas?
Labai mielas vaikinas.
Girdėjau, kad vakar naktį kažkur išsliūkinai apie 3.00 val.
Kur ėjai?
Kas tau yra?
- Nepyk ant manęs. - Nepykstu.
Tik negaliu staiga imti ir užmiršti visą tą mėšlą.
Kai jūs vėl susieisite,
nesitikėk, jog apsimesiu, kad jis man patinka.
- Viskas labai sudėtinga. - Netiesa.
Neužleisk savo pozicijų.
Nesi kito žmogaus įkroviklis. Turėk savigarbos.
Atleisk.
Aš tave myliu.
Tik nesuprantu, kodėl vis pas jį grįžti.
Turbūt bijau būti viena.
Nesi viena. Turi mane.
- Taip. - Nepamirškite šypsotis, damos.
Ką gi.
Gerai, surimtėkime.
Norime visiems padėkoti, kad šįvakar čia susirinkote,
jog „King Foundation“ ir toliau galėtų tęsti gerus darbus
visame pasaulyje.
Prašau paploti šio neišsenkančio dosnumo šeimininkui.
Ponios ir ponai, „King-Tech“ įkūrėjas...
- Dieve, labai atsiprašau. - ...ponas Sleiteris Kingas.
Atsargiai.
Pasitempsi kaklą.
Galiu ir nusilaužti, man vienodai.
Pasiruošusi savo staigmenai?
Varge.
Raudoną ar mėlyną?
Beprotybė.
Suprantu.
Ne, tikrai, visiška beprotybė.
Negalime leisti...
Džes, nedaryk to.
Ne. Kieno dabar laikas?
Mūsų laikas.
Žinai, ką sakydavo mano mama?
Sėkmė yra geriausias kerštas.
Manai, jis mane prisimins?
Kas galėtų tave pamiršti? Supranti?
- Šūdas! - Viskas gerai?
Atleisk.
Nemoku vaikščioti su šitais suknistais batais.
- Daryk taip, kaip mane išmokė teta. - Gerai.
Rytai, vakarai, rytai, vakarai.
- Rytai, vakarai, rytai, vakarai. - Sveiki.
Rytai, rytai. Vakarai, rytai, vakarai...
Šūdas. Ten Dženifer. Mėšlas.
Palaukite.
Manau, kad jei tokie žmonės kaip aš norės paliesti,
verčiau tegul tą daro. Nenoriu, kad sugadintų.
Damos, čia privati erdvė. Galite eiti ten?
- Gerai. - Taip, žinoma.
- Sveikas, Stenai. - Sveikas, Kodi, kaip sekasi?
- Gerai. - Pietūs, pietūs, pietūs.
Kaip manai, kiek kainuoja ši galva?
Gal milijoną dolerių?
Įdomu, ar suveiktų signalizacija, jei pavogtum...
Frida.
Frida?
Šūdas.
Viskas gerai?
Galima?
Taip.
Kažkada mačiau filme ir labai norėjau tą padaryti.
Dabar batai bus lygūs.
Sleiteri.
- Riči! - Puiki kalba.
Tikrai taip manai?
- Turiu galvoje... - Kaip jauteisi...
- Ponia? - ...bijodamas pasakyti žodį.
Taip?
- Žinau. Visiškai suprantu. - Jūsų ranka.
Labai tavimi didžiavausi.
Stipriai pažengei.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Atleisk, kad sutrukdžiau.
Ne. Visai netrukdai. Čia...
Tiesą sakant, nepaklausiau vardo.
Frida. Aš esu Frida.
Frida.
Taip.
Frida, čia – dr. Ričis Stainas.
Jis – mano psichoterapeutas.
Jam jo reikia.
Juokauju. Labai malonu susipažinti.
Duokit ženklą, jei man gresia pavojus.
- O varge. - Verčiau nereikia.
Nieko nedarykim.
Jau nebetrukdysiu.
Buvo malonu susipažinti.
Ką gi.
Labas.
- Šitas... - Eime.
Dieve mano!
Ką gi.
Džes, Frida,
- čia – mano vaikystės draugas Kodis. - Į sveikatą, damos.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
- Vikas, mano kairioji ir dešinioji ranka. - Malonu susipažinti.
Kas gero, bičiuli?
Heter. Kamila.
- Kaip sekasi, gražuolės? - Sveikos.
Čia – Stenas, mano apsauga.
- Tomas. - Sveikos. Kaip sekasi?
Kur Lukas?
Tas vyrukas iš renginio.
- Sleitai! Sveikas. - Labas, Lukai.
Mūsų šaunuolis. Vieną dieną jis galbūt valdys pasaulį.
- Malonu susipažinti. - Mums irgi malonu.
- Sveikas, Sleiteri. - Labas. Kas gero?
Nežinau, kas jis.
Čia – Frida, Sara. Sara, Frida.
- Sveika. - Labas.
Gražūs nagai.
Ačiū.
Ar žinai, kas yra mūsų Kamila Klodel?
- Ne. - Žiūrėk, ką tau atnešiau, pupyte.
Nevadink manęs „pupyte“.
Įsiminei? Nemažai vardų.
Taip, ne, mano atmintis puiki.
Taip.
Atrodai matyta. Mes pažįstami?
- Esu tave kur nors matęs? Ne? - Ne, nemanau.
- Kas? - Nieko.
Labas.
Atsiprašysiu.
Atleisk, kad sutrukdžiau.
Frida, čia – Steisė. Steise, Frida.
- Labas. - Labas.
Gera tave matyti.
Žinau, esu linksmybių gadintoja, bet jau reikėtų...
Supratau. Ačiū, Steise.
Kur iškeliausite?
Išvyksiu į salą kelioms dienoms.
Salą.
Pamiršau, kad turite salą.
Be abejo.
Labai įprasta. Taip.
Buvo malonu susipažinti, Frida.
Sleiteri, nagi. Labai smagu, bet turime eiti.
- Galime eiti? - Turiu eiti.
Manęs ten laukia gėrimas su skėtuku.
Taip.
Einam!
- Turbūt pasimatysime. - Eime, Sleitai.
Matei?
Rodos... jis mane įsižiūrėjo.
- Dar vienas skyrius tavo memuarams. - Taip, tikrai.
- Gavai jo numerį? - Aišku, negavau, bliamba. Kaip...
- Ką čia kalbi? - Kaip galėčiau prašyti...
- Po viso to? - ...telefono numerio?
- Nežinau. - Ei.
Klausykit...
Nenoriu pasirodyti...
Bet gal norite keliauti drauge?
Prašau, ponia.
Ačiū.
Šūdina vieta.
Gera sugrįžti.
Telefonus, prašytume.
Ačiū.
Čia rimtai?
Nereikės daryti nieko, ko nenorėsite daryti.
Ačiū, Steise.
Gerai, ačiū, Steise.
- Ačiū. - Gražu, pupyte?
Nevadink manęs „pupyte“.
Myliu tave.
O, taip. Įprotis.
Gerai, štai.
Gerai!
Visi sakykit: „Kuriam prisiminimus!“
Kuriam prisiminimus!
DUOK ŽENKLĄ
Tikiuosi, tiks. Mano mėgstamiausias.
Manau, išgyvensiu.
Gerai.
Žinau, kad neturėjote laiko
pasiimti daiktų
prieš atvykdamos čia,
tačiau čia visko yra.
Bet jei ko prireiks...
sakykit.
Būsime prie baseino, tad įsikurkite.
- Taip. Gerai. - Gerai.
Taip, tik...
Būsime lauke...
Noriu... Ketinau sutaisyti.
600 metų senumo durys. Ką gi.
- Viskas gerai? - Taip.
- Gerai. - Gerai.
Ačiū, kad atvykai.
Dieve mano.
Dieve mano!
Dieve mano.
Deziderija.
Kitą kartą tau gal labiau pasiseks,
bjaurybe.
Atleiskite, išgąsdinote mane.
Raudonas triušis.
Atleiskite.
Ką?
Palaukite, jūs pamiršote savo...
Gerai.
Labas.
Tau neatrodo keista, kad mums buvo paruošti drabužiai?
Nemanau, kad keista. Toks tų turtuolių gyvenimas.
- Taip. - Atsiprašau,
gal žinote, kur mums eiti?
Gerai.
Kaip manai, žmones aukoja prieš ar po vakarienės?
- Dieve mano! - Dieve mano!
Nuostabiai atrodai!
Tuoj numirsiu. Puikiai atrodai.
Neatrodo keista, kad mes vienodai apsirengusios?
Nežinau. Miela.
Iš kur jie žinojo mūsų krūtinės apimtis?
Jie turbūt irgi bus vienodai apsirengę.
Rimtas cigaras, karaliene.
Todėl mane ir vadina Rimtų Cigarų Karaliene.
Kas nors turite žiebtuvėlį?
Nesuprask klaidingai.
Man labai patinka dirbti „King-Tech“. Daug išmokstu.
Bet noriu kada nors turėti savo verslą.
Noriu būti kripto Sleiteriu Kingu.
- Vikai, nori arbūzo? - Ačiū.
Nes pasaulis keičiasi.
- Dolerių neliks. - Nesusikramto.
Ką? Kaip nesusikramto?
Kodėl nuolat taip elgiesi?
Ir į ką čia taip žiūrim?
Dvi akys,
trys sagutės,
dvi rankos.
Meduolinis žmogeliukas.
Tobula.
Tikrinam reakciją.
Pavarei, KPI!
Taip ir maniau. Tu dalyvavai „Kietų pupyčių išgyvenime“.
Aštuonis sezonus.
Ėjai iš proto dėl kakavinių javainių tame realybės šou.
Jie daug ką iškerpa.
Dariau viską, kad išgyvenčiau.
Tik taip gali laimėti.
Nori kokosų pieno?
Jai viskas gerai.
Tau viskas gerai?
Frida, tau viskas gerai?
Sekundėlę išsigandau.
Ar skaniai kvepia?
Deziderija.
Ji auga tik čia.
Ten turime gražų žolelių darželį.
Turime vištų.
Žinai,
ne visai to tikėjausi.
Ką turi galvoje?
Legendiniai Sleiterio Kingo vakarėliai
su kvaišalais ir ištvirkavimais.
Kvaišalų yra.
Tik naudojame juos su tikslu.
Ir mums vis tiek linksma.
Tik dabar viskas truputį kitaip.
Psichoterapija pakeitė mano gyvenimą.
Ačiū, mielieji.
Taip, susidūrėme su kenkėjų problema.
Tai – palminė angis.
Blogai jaučiuosi, kad turiu jas žudyti,
bet jos tikrai kelia daug bėdų.
Tu lankaisi pas psichoterapeutą?
Ne.
Manau, psichoterapija yra nesąmonė ir nuolaidžiavimas sau.
Kalbi kaip mano sesuo.
Kodėl turiu kam nors mokėti, kad papasakočiau,
jog mano mama mėgino nusižudyti mano akivaizdoje?
Man labai gaila.
Viskas gerai. Aš išgyvenau. Esu čia.
Taip.
Bet sutinku dėl visų tų kalbų per psichoterapijas.
Man jos irgi ne prie širdies.
Ričis dažniausiai padeda po traumų.
Jo specializacija – užgniaužti prisiminimai.
Ko negali prisiminti?
Beveik nieko iki dešimties.
Tad spėju,
nebuvo labai gerai?
Kodėl nori prisiminti?
Aš sumokėčiau, kad galėčiau pamiršti.
Gal tu ir teisi.
Gera, kai gali pamiršti.
Dieve.
- Šūdas. - Nesijaudink. Ji susitvarkys.
- Ne. - Leisk padėti.
Ne. Aš susitvarkysiu.
Ji nesugeba priimti pagalbos.
Atsipalaiduok, juk atostogos.
Sleiteri...
paprašiau, kad kėdę padėtų kitur.
- Gerai. - Pasakyk, jei ten atrodys mažiau keistai.
- Gerai. - Man tai gražu.
O tavo cigarečių skystį
- įdėjau į stalčių. - Gerai.
- Ir dar. - Taip?
Naujasis generatorius neveikia.
Todėl valgomajame išdėliojau žvakes.
- Gerai. - Gerai?
Dėkingas. Myliu tave.
Ir aš tave myliu.
Dieve mano.
Seniai tavęs nemačiau.
Kelis dešimtmečius.
Dažnai čia atvyksti?
- Visą laiką. - Taip, žinoma.
Dabar čia gyvenu.
Čia – mano namai.
Rytai, vakarai, rytai...
Draugai, šįvakar turime cukinijų žiedų,
šviežiai nuskintų iš ekologiško darželio „Chez King“.
Gruzdinti manijoko kroketai,
truputį netradiciška.
Ir, žinoma, sausai brandintos mėsos kepsnys.
Būkite palaiminti. Skanaus.
Visi pakelkite taures už Kamilą.
- Nereikia. - Taip.
Vakar ji pardavė savo programėlę.
Sveika atvykusi į „King-Tech“, mergyt.
Ačiū visiems. Ačiū.
Kas... Kaip ji veikia?
Tai – astrologinė programėlė. Pavadinau ją „Ciklu“.
Nerealiai.
Reikia įvesti savo gimimo datą ir vietą.
Ir ji pasakys, kodėl neberodo tavo mėgstamo serialo
ar kodėl tavo žmona čiulpia kaimynui pimpį,
nors tu valgai tik kiaušinius, kad suliesėtum
ir kas nors tave padulkintų,
bet Saturno planeta nori tave išmokyti
sveikiau dorotis su emocijomis.
Džiaugiuosi, kad padėjo.
Ji nuostabi.
Bičiuli.
Mėgstu gaminti savo draugams. Tik įdomiau.
Gražiai atrodo, Kodi.
Gerai, ragaukite kepsnį.
Bičiuli.
- Gal paduotumėt druskos? - Tikrai?
Taip. Trūksta.
- Nori? - Ne, nevalgau raudonos mėsos.
- Atsiprašau. - Ši vieta neįtikėtina.
- Labai gražu. - Paduokite ir pipirų.
- Eik tu šikt, Vikai. - Negaliu patikėti, kad esu čia.
Džiaugiuosi, kad jums smagu...
Tu truputį...
„Kool-Aid“ ant kultinių drabužių.
Vaje.
Nesijaudink. Nieko baisaus. Viskas gerai.
Taigi, Sara, patekai tarp geriausių šou dalyvių?
Būčiau patekusi, taip.
Bet po 22 metų jie nusprendė,
kad šou, kuriame merginos su bikiniais
stengiasi išgyventi džiunglėse, yra žeminantis.
- Ir aš tokia... - Pauostyk, pupyte.
Taigi, dveji metai treniruočių nuėjo veltui.
Neabejoju, tikrai pravers.
Labai gražiai atsiskleidžia.
Taigi, Frida, kai nesiterlioji drabužių,
ką veiki?
Aš... Vis dar stengiuosi...
išsiaiškinti.
Stengiesi išsiaiškinti, ką?
Taip.
Papasakosi, kaip seksis.
Taip, tiesiog dar nežinau, kokį šūdą veikiu.
Žinai, Vikas baigė Harvardo universitetą
ir nežino, kokį šūdą veikia.
Paklausk, kaip jis neteko mažojo pirštelio.
Taip.
Ne. Kas čia tokio? Tik paklausiau.
Man patinka mūsų naujoji draugė Frida.
Manau, ji kieta ir įdomi.
Noriu geriau ją pažinti, ir tiek.
Ką gi.
Po mažą gurkšnelį, bičiuli.
Tas vynas senesnis už tave.
Taip, atsiprašau.
Pasiūlymas. Metas tikram desertui.
Nuostabūs psilocibinai ir ekstazio lašeliai
nuves jus pas protėvius.
Taip.
Būkit palaiminti, miško vaikai.
Kas pirmas?
Kiek lašelių?
Duok.
Jis – meistras.
Sugalvok sau tikslą.
Vienas.
Du.
Trys.
Labai tave myliu.
Man žiauriai patinka šis ananasas.
Tu tokia graži.
Gerai. Miegokim.
Gerai.
Keista.
Kas?
Nieko.
- Čia lankėsi Džonas Kenedis. - Taip.
Mėlynpelekis tunas. Pilvinė dalis. Geriausias pasaulyje.
Kodi. Nerealiai.
Labai ypatingas peilis.
Sleiteris man jį parvežė iš Okinavos. Jis labai aštrus.
Neįsipjauk, bičiuli, gerai?
Originalus „Hattori“ peilis.
Jis nusprendė iškelti gimtadienio vakarėlį.
Ačiū.
Čia vyksta keisti dalykai.
Nori pasakyti, tau važiuoja stogas?
Taip, visas šis mėšlas darosi keistas.
Kas nutiko tavo mažajam pirštui?
Kokia yra pirmoji „Kovos klubo“ taisyklė?
Kas?
Nesvarbu. Štai.
Vienas.
Du.
Trys.
Keturi.
Penki.
Šeši.
Septyni.
Aštuoni.
Devyni.
Dešimt!
Ne!
Palauk.
Aš nepasiruošusi.
Ar gerai leidžiate laiką?
Puikiai leidžiame laiką.
Pupyte.
Nori arbūzo?
Rimtas cigaras, karaliene.
Kas nors turite žiebtuvėlį?
Heter, paėmei mano žiebtuvėlį?
Atleisk.
- Galiu? - Taip.
Kas čia?
Braškės?
Tau tinka tas kvapas.
Ačiū.
Iš kur turi tą randą?
Nežinau.
Gražūs nagai.
Ačiū.
Pati nusilakavau.
Tikrai?
Ką gi. Ką čia turim?
Mėlynos katės.
Taip. Gyvūnagai.
Kas?
Gyvūnagai.
Gyvūnai ant nagų.
Man patinka. Žodžių žaismas...
- Pagavai? - Šūdas! Taip.
- Gyvūnai ir nagai. - Gyvūnagai.
Jau eisiu miegoti.
- Jau eisiu miegoti. - Ką?
Kodėl?
Ryte manęs laukia terapija.
Bū.
Pati tu bū.
Palauk. Pamiršai savo...
Ei?
Frida?
Labas.
Pamaniau, tau gali prireikti.
Ačiū. Kaip miela.
Taigi...
- Ką veiki? - O varge.
Tik pažiūrėkit.
- Frida, čia – Ričis. - Sveiki.
Riči, Frida.
Labai malonu susipažinti.
Aš jus prisimenu.
Iš pokylio?
„Duok ženklą, jei man gresia pavojus“?
Taip.
Teisingai.
Nuostabu.
Taip, nuostabu.
Steise? Vis tiek kažkaip keistai.
Gerai.
Manau, pamėginkime kitoje vietoje.
Gal tiesiog padekime?
Gal tuomet nebus taip keista.
- Nereikia. Nedaryk... - Labas.
Nedaryk to. Žinai, kad man nepatinka.
Gerai?
Atleisk.
Gerai, jaunuoli.
Grįžtu į viršūnę.
- Smagu pasikalbėti, kaip visad. - Taip, pone.
Ačiū.
- Ir ačiū už dovaną. - Palydėsiu tave.
Brangute, gal turi žiebtuvėlį?
Kur mano peilis? Kas paėmė mano peilį?
Ką?
Mano peilis. Nerandu savo ypatingo peilio.
Nusiramink. Paklausinėk kitų.
Tau viskas gerai?
Kas matėte ypatingąjį Kodžio peilį?
Nežinau, kur jis dingo.
Nori?
Ne, ačiū, Heter. Nuo tos žolės mane apima paranoja.
Niekas nepaėmė to tavo kvailo peilio.
Tuoj nutiks siaubingas dalykas.
Ką?
Kai viskas būna neįtikėtinai gerai,
nutinka blogi dalykai.
Kodėl taip galvoji?
Toks gyvenimas.
Kokia šiandien diena?
Nežinau.
Kada išvyksime?
Kada tik panorėsi.
Tai – ne atsakymas.
Ar smagiai leidi laiką?
Taip.
Gerai.
Pypt.
Gerai, kas paėmėt?
Kas šįkart jį turit?
Ne aš.
- Nė nepamenu, kad būčiau paėmusi. - Žinau, kas paėmė.
Gal man vardą užsirašyti ant to suknisto daikto?
Šūdas.
Sproginėjantys kamuoliukai saldžiųjų mandarinų mochito šerbete.
Patylėkit!
Man pavyko.
Pavyko.
- Pirmyn! - Taip!
Jėga!
Taip!
Teisingai!
Labai švaru.
Dievulėliau. Gerai.
Graži nuotrauka! Nejudėk.
Gerai. Taip. Nejudėk.
Veikia, ar ne?
Pažvelk į mane.
Šoku su kepure.
Kvaily tu.
Nepamirškit klubų.
Ateik čia, pupyte.
- Taip. - Nagi. Sukis.
Nuostabus jausmas.
Ar žinai, kaip stipriai tave myliu?
Dieve mano.
Ateik čia.
Skaniai kvepi.
- Suvalgysiu tave. - Taip!
O, taip!
Man kažkas įgėlė!
Štai.
Taip. Štai.
Šūdas!
Sleitai, buvo...
Spėju, nori pasakyti „nerealiai, bliamba“.
Kas tai? Ji nuodinga?
Nuodinga, bet tu nemirsi.
- Dieve mano! - Ne.
- Ji negyva? - Štai. Viskas gerai.
Dieve mano!
Man važiuoti į ligoninę ar panašiai?
- Tau viskas bus gerai. - Be to,
čia nėra ligoninės.
Nori dar vandens?
Kaip tavo ranka?
Keistai jaučiuosi.
Noriu savo telefono.
Gerai.
Noriu namo.
Gerai, nekelkim dramų.
Visi čia šypsosi ir juokiasi
tarsi 7-ojo dešimtmečio skrydžių palydovės.
„Ar jums smagu?“ Ir aš sakau, kad smagu.
Man baisu, Frida.
Manau, tau reikia pamiegoti.
Ne. Nedaryk to.
Tu nejauti?
Čia kažkas negerai.
Kas negerai?
Kas negerai? Tikrai noriu žinoti.
Puikus maistas?
Ar šampano cunamis?
Ar suknisti šilkiniai patalai? Kas?
Tu manęs negirdi.
Prašau.
Pirmą kartą gyvenime jaučiu save.
Nesu nematoma.
Tad prašau.
Prašau.
Atleisk.
Taip.
Gerai.
Einu prigulsiu.
Ei?
Labas.
Atleiskit. Aš tik...
Ieškau Sleiterio.
Ei.
Koks jūsų vardas?
Raudonas triušis.
Raudonas triušis, taip.
Nebijok. Niekam nesakysiu.
Nesu skundikė.
Žinoma.
Dieve, kas tai? Be proto stipru!
Raudonas triušis.
Raudonas...
Ką tu čia veiki?
Aš pasiklydau.
Tau reikia eiti ten.
Vištos ištrūko. Vėl.
Košmaras, bliamba.
Ateik čia, bjaurybe.
Palaukit!
Kodėl mes bėgam?
Nežinau, kodėl tą darome.
Paslėpk jį.
Gerai, kas tą padarė?
Rimtai.
Kada nusikirpau kirpčiukus?
Kas gero?
Tau ant kaktos – pimpis.
Taip.
Sveiki, puikūs žmonės.
- Labas rytas, jaunuoli. Viskas gerai? - Atleisk, Sleitai.
- Sveiki. - Bičiuli, tavo akis.
Ką? Taip, žinau.
Dieve. Eina šikt, taip. Kur keksiukai su mėlynėmis?
Sleito mamos receptas.
Fantastiški.
- Ačiū, bičiuli. - Kaip miegojai?
Puikiai.
Gerai, vaikučiai,
keliam bures.
Kas nusiteikę pažvejoti ešerių?
Plaukiam.
Galiu pasiimti keksiukus?
Pasiimk keksiukus.
O negalėtumėt tyliau?
Atleisk, pupyte.
Jei atvirai, nemanau, kad esu pajėgi plaukti jachta.
Na jau, bus smagu. Didžiuliai kibirai su kirminais.
Verčiau liksime ir mergaitiškai paplepėsime.
O jūs pabūkite su kirminais.
- Nieko, jei išplauksiu? - Žinoma.
- Žinoma? - Taip.
- Tomai, tau ant veido – pimpis? - Taip.
Smagaus jums mergaitiško laiko.
Viso, pupyte.
Viso, pupyte!
Kaip man to reikėjo!
- Ir man, bliamba. - Dieve mano!
- Nori? - Ne, po velnių.
Heter, tas suknistas šūdas,
- kurį rūkai, yra per stiprus. - Žinau.
- Brangute, turi žiebtuvėlį? - Taip.
Ačiū.
Kur Džes?
Kaip suprasti?
Kas „kaip suprasti“?
Džes.
Kas ta Džes?
Tau viskas gerai?
Jai viskas gerai?
Prastai atrodai. Kas tau?
Taip, kas negerai?
Jūs tyčiojatės?
- Kur Džes? - Kas, brangute?
Mano draugė, kuri gyveno gretimame kambaryje.
Sandėliuke?
Atsipalaiduok. Juk atostogos.
Jėzau.
Pabusk!
DŽES
Džes čia buvo.
Džes čia buvo!
Ir ji sakė, kad čia kažkas negerai.
Suprantu tave.
Nenoriu būti bjauri.
Tik, manau, būčiau žinojusi,
jei čia būtų buvęs dar vienas žmogus.
Suprantu, kad skamba kvailai.
Visiškai nelogiška, bet...
jaučiu, kad daug ką tiesiog pamirštame.
O gal nuleistum tą peilį?
Taip?
Taip, atleisk.
Atleisk.
Viskas gerai.
Atsiprašau.
Kokia šiandien diena?
Ar žinai, kokia diena?
Ne.
Niekad nežinau, kokia diena.
Taip.
Man čia labai smagu.
Tačiau drauge
neapleidžia jausmas,
kad nesmagu.
- Ar supranti? - Taip.
Panagėse pilna purvo, ir nežinau, kaip jis ten atsidūrė.
Atleisk. Kas čia?
Kas čia?
Jie man sakė: „Sara,
tu lipai į medį, bet buvai tokia apsinešusi, kad nukritai.“
Aštuonis sezonus išbuvau „Kietų pupyčių išgyvenime“, bet nukritau?
Tai nemanai, kad man pasimaišė?
Mums visoms pasimaišė, nes įsėdome į lėktuvą
su nepažįstamais bičais.
Galvojau, jūs visi vieni kitus pažįstate.
Ne.
Kodis mane užkalbino kavinėje,
papasakojo, kad pažįsta Sleiterį Kingą.
Bet Heter su Kamila tikrai visus pažįsta?
Nežinau.
- Dieve mano! - Ką mes sau galvojom, bliamba?
- Tai šūdas! - Taip ir galvojau!
Taip ir galvojau!
Viskas per daug gerai, kad būtų tiesa.
Žinoma, kad jie mus mausto.
Užliūliuoja gražiais drabužėliais,
vaišina šampanu su avietėmis.
Bet žinai, ką? Mes žinome, kas išties vyksta.
Jie stengiasi mus kontroliuoti.
Parodyti, kad esame pamišėlės.
Ir jiems pavyksta.
Tad jie priverčia mus pamiršti.
Taip.
Gerai, bet...
kaip?
„Gera, kai gali pamiršti.“
Sleiteris pasakė: „Gera, kai gali pamiršti.“
Nesuprantu.
DEZIDERIJA
Reikia iškviesti policiją.
Taip.
- Reikia iškviesti FTB. - Taip.
Reikia iškviesti policiją ir FTB.
Gerai, bet palauk.
- Kas? - Palauk.
Įsivaizduokime, paskambiname policijai ir FTB, taip?
„Sveiki, atsiųskite mums pagalbą.
Sleiteris Kingas ir jo bičiuliai išdarinėja siaubingus dalykus.“
Jie paklaus: „Ką jie padarė?“
Ir mes tokios...
„Nežinom.
Jie turbūt slapta trina mūsų atmintį su kvepalais.“
O jie sakys: „Ką? Niekad nesielgsime
taip su baltaodžiais, su kuriais gali tekti žaisti golfą.“
O Heter su Kamila sakys: „Čia žiauriai smagu,
rūkom sau rimtus cigarus, pareigūne.“
O aš sakysiu: „Patikėkite moterimis.
Štai mano draugės žiebtuvėlis.“ Ir jie tokie: „Be abejo. Žinoma.
Suknista kale tu.“
Gerai.
- Pažvelk į mane. - Gerai.
- Pasitarkime. - Gerai.
- Tavo draugė, pameni ją? - Taip.
- Bet aš jos nepamenu. - Ne.
Kaip tai galima paaiškinti?
Jai įgėlė gyvatė.
Ir kas?
O aš išgėriau šitą.
Kas čia?
Beveik neabejoju, kad gyvatės nuodai.
Manai, gyvačių nuodai privers mus prisiminti?
Taip.
Velniop.
- Taip. - Dieve!
- Tikrai šlykštu. - Čia... Gyvačių nuodai?
- Taip. - Kodėl neįspėjai manęs?
- Įspėjau. - Šlykštynė.
Kaip priversim Heter ir Kamilą juos gerti?
Varge.
Su tekila?
Visos po burnelę!
- Po galais! - Kas čia?
Gyvačių nuodai?
Nestabdykit.
Anksčiau dažnai tą darydavau.
Eina šikt! Negali būti, nerealiai!
Aštru.
Šūdas!
Beje, Stenas susisiekė radijo ryšiu,
sakė, vyručiai netrukus sugrįš iš žvejybos,
tad verčiau...
Gerai.
- Viso gero, damos. - Viso, Steise.
- O, taip! - Paieškosiu telefonų. Pabudėk.
- Gerai. Palauk. - Gerai.
Ką man daryti, kai jie sugrįš?
Nežinau.
Imk kuo garsiau šaukti: „rimti cigarai“.
- Gerai. - Nepamiršk šypsotis.
Rimti cigarai.
Dar po burnelę?
Taip.
Palaukit.
Šūdas!
- Blogiukės iki mirties. - Blogiukės iki mirties.
Ne, palauk. Išlaistei!
Dieve!
Šūdas.
Palauk.
Sara?
Kas tavo nosiai?
Merginos, gal pristabdykim su tais gėrimais.
Patikėkit. Manau... Manau, jie tikrai labai stiprūs.
Aš užsikabinau...
Duok man.
- Ne. - Duok.
Nagi, gražuole. Galvok apie save.
Viskas ore.
Žiūrėk.
- Šūdas! - Tai šūdas!
Kas tau, pupyte? Čia juk aš!
Atleisk. Man tik nepatinka, kai mane kutena.
Biče!
Šūdas!
Nagi.
Kai buvau kokių ketverių, sesuo mane stumtelėjo.
Netyčia. Ji ne kokia sociopatė.
Ir mano priekiniai dantys sulindo
į savo skyles.
Buvo šlykštu.
Bet tai buvo pieniniai dantys, tad jie ataugo.
Tau viskas gerai?
Atleisk, kaip tavo nosis?
Kur Frida?
Nuėjo atsivėsinti.
Ką gi. Pasimatysime po minutėlės.
Palauk!
Kaip tik ketinome
parūkyti... rimtą cigarą!
- Pirmyn, karaliene! - Taip!
Rūkysim rimtą cigarą!
Gerai.
Nestabdom, bliamba!
Laukiu nesulaukiu!
Koks siaubas.
Taip.
Nagi.
NĖRA RYŠIO
Šūdas!
Kas gero, bičiuliai?
Kas nors turite žiebtuvėlį?
Tau viskas gerai, pupyte?
Taip.
Taip, tik...
nekantrauju užtraukti dūmą.
Aš irgi.
Šūdas! Mėšlas!
Ką dabar su tavim darysim?
Ką dabar darysim?
Labai...
keista.
Kažkaip netinka.
Steise, keista, ar ne?
Ne. Man gražu. Labai tinka.
- Atsinešiu vandens. - Stenai?
- Truputį keista. - Girdi?
Pritariu. Bobos užknisa.
- Ar kas nori šampano? - Bet mylėkime jas.
Palauk. Tu dar negavai.
Pirmyn, mergyt. Imk.
Beprotiški laikai.
Ką ir sakau.
Patogu, bet... Nežinau.
Per daug raudona? Jaučiu, kad per daug raudona.
Galėtum padėti.
Aš čia valgau, bliamba.
Kažkam šiąnakt bus nupieštas pimpis ant kaktos.
- Kas? - Nieko.
Nejudėk, mažute, nejudėk!
- Tai darom ar nieko? - Po velnių, kokia nesąmonė!
Tylėk. Jai įkando. Ji viską prisimena.
- Ne. - Ne!
Taip. Gerai.
Atsikratykim jo.
Nori jo? Steise?
Gal tu jį paimk?
Koks aš kvailys! Stenai, pagelbėk man.
Negaliu patikėti, kad anksčiau apie tai nepagalvojau.
Visą laiką jis buvo tiesiai man po nosimi.
Gerai.
Palauk. Gerai.
Kodėl iškart jo čia nepastatėme?
Frida!
Ei, Frida!
Ateik į vakarėlį!
Frida!
Nori?
Taip!
Aš tik...
- Taip. - Taip.
Gerai.
Sara, kur eini su cigaru?
Imk, patrauk. Keistai atrodys, jei nerūkysi.
Gerai.
Kaip sekėsi su telefonais?
Blogai.
Labai blogai.
Aišku.
Tau nuodai jau suveikė?
Heter ir Kamilai?
Tos bjaurybės yra tiksinti suknista laiko bomba.
- Sveikutės. - Labas!
Labukas.
Mes matėme.
Ką?
Matėme, ką jie padarė Džes.
- Kas gero, narkašos? - Labas!
- Tikrai? - Taip.
Jie ją nužudė, nes ji nepamiršdavo.
Šita – tau.
O šita – tau.
Myliu jus, bjaurybės!
Ei!
Štai kur ji.
Labukas.
Kaip sekasi?
Pasiilgau tavęs.
Aš irgi tavęs pasiilgau.
- Kažkas negerai? - Ne.
Moteriški plepalai.
- Moteriški plepalai? - Taip.
Kaip miela.
Gerai.
- Pažvelk, pupyte. - Tau viskas gerai?
- Viskas gerai. - Pupyte!
- Įspūdinga, tiesa? - Gerai...
Ką darysime?
Apsimesime.
Gerai.
Nerealiai!
Draugai, tai – labai ypatingai paruoštas ešerys.
Išmirkytas japoniškame sojų padaže,
su šviežiu imbieru ir vietiniu laukiniu česnaku.
O skonį dar pastiprina šlakelis citrinmedžio vaisiaus sulčių.
Pastiprina!
Būkit palaiminti. Skanaus.
- Gražu! Gražu, bliamba. - Ačiū.
Klausykit, važiuojam į Koačelos festivalį.
Pasiimsiu jį, ten bus Tupako holograma ir panašiai.
Nuostabu, bliamba. Ji mus nusekė ten.
Gražu.
Žinai, nesvarbu. Pamirškim.
Pakeisim aplinką, nuvažiuosim kitur. Ji nepasiduoda.
Ne!
Žiauriai juokinga, bliamba.
Dar vyno! Pirmyn. Nagi.
Pirmyn. Dar vyno! Nagi!
Neaiškink man. Tylėk!
Tylėk!
Tau patinka tas šūdas?
Neaiškink man, ką daryti!
Tylėk!
Liaukis.
- Liaukis! - Kokia nesąmonė!
- Tau metas suaugti. - Ne! Negaliu. Prašau, ne.
Neaiškink man, ką daryti.
Ji tikrai nieko neprisimins?
Kuo blogiau bus, tuo daugiau pamirš.
Kad neliktų traumos.
Mes ją nuprausime, ir ji vėl džiaugsis gyvenimu.
Prašau!
Nuostabu.
Labai gražiai atsiskleidžia.
„Chateau Beauvoir“, 1970-trois.
- Pauostyk. - Taip.
- Kodi, tobula. - Džiaugiuosi, kad patinka.
Ką gi. Skanaus.
Skaniai kvepi.
Ačiū.
Ta kelionė mane paveikė...
nė nesuprantu, kaip.
Labai skanu.
- Skanu? - Labai skanu.
O mano merginos...
Jūs visos esat mano merginos.
Ir jei kas nors bandys jus nuskriausti, paskambinkit man, gerai?
Tipo...
„Kamila, tas šūdžius man trukdo.“
Aš tik: „Tikrai? Nieko nesakyk. Atsiųsk adresą.“
Suprantat? Nes aš – iš Daikmano.
Aplink mane tiek daug meilės...
Bet aš greitai sutvarkau šūdžius.
Labai gera matyti,
kad jūs taip susidraugavote.
Myliu jus.
O kaip tu, Sara?
Ar tau smagu?
Taip...
Smagu. Taip.
Man visuomet buvo sunku
susidraugauti su merginomis, tad labai smagu.
Įdomu.
Taip.
Kaip manai, dėl ko?
Taip, pupyte.
Na...
Moterys
mokomos konkuruoti.
Tiesa?
Nors išties turėtume padėti... Turiu galvoje, palaikyti...
viena kitą. Tad nežinau.
Pagalvojau...
kad galbūt kai grįšiu namo,
būtų gražu pradėti programą,
kurioje mokyčiau moteris išgyventi.
Suprantu, kad tas realybės šou buvo kvailas ir žeminantis,
bet išmokau tikrai naudingų dalykų.
Tiesa ta, jog niekad nežinai,
galbūt atsidursi
siaubingoje padėtyje, ir niekas negalės tavęs išgelbėti,
negirdės tavo klyksmo,
tad tau pačiai reikės kovoti už savo suknistą gyvybę!
Nes ten
tikrai baisu.
Taip.
Tikrai taip.
Siaubinga.
Labai nekantrauju.
Ne, aš irgi.
Taip, tikrai.
Mano pusbrolio žmoną praėjusią savaitę apiplėšė parduotuvėje.
- Dieve mano! - Matai?
- Jai viskas gerai? - Ne.
Bet žinot, kas nuostabu?
Kai moterys
susivienija,
tai yra labai gražu.
Atleisk.
Labai ačiū. Buvo labai skanu.
Viskas gerai?
Taip.
Tik noriu...
pašokti.
Ko nori?
Ne.
Ką gi.
- Smagu pakeisti veiklą. - Taip.
Duokit ritmo.
- Tuojau. - Tombo.
Taip, Fri!
- Sara! - Darosi karšta.
Matau tave, mergyt!
O, taip.
Nufotografuok.
Kokie judesiukai.
- Kas vyksta? - Atsargiai!
Nuostabu.
Negali būti!
Negaliu patikėti.
Taip!
Taip, pupyte.
O, šūdas.
Esi bloga mergaitė, pupyte.
Lukai!
Daryk štai šitaip.
Štai taip.
Kur eini?
Vandens.
Kas gero?
Stenai.
Stenai, bičiuli mano. Buvai jūrų pėstininku, ką?
Visad juo būsiu.
Gal pabūk didvyriu dar ir atnešk man ledo dabar?
O, šūdas.
Ar gerai leidi laiką?
Puikiai leidžiu laiką.
Tu kitaip kvepi.
Suknistas iškrypėli!
- Radau dar keksiukų. - Liaukis!
- Ne! - Kurių galų?
O, šūdas.
Ateik čia, šūdžiau!
Kurių galų?
Pupyte,
pakalbėkime apie tai, gerai?
Nereikia dramų.
Šūdas, pupyte.
Kurių galų? Ne, pupyte!
Mėšlas!
Labai gražiai atsiskleidžia.
Pupyte!
- Pasitrauk nuo manęs! - Susitvarkysi su ja?
Taip, susitvarkysiu.
Ne!
Šūdina vieta.
Kas per šūdas?
- Mes čia šiaip. - Bičiuliai, nejaučiu kojų.
Užrakink duris!
Nejaučiu kojų.
Užrakink suknistas duris!
Bičiuliai?
Bičiuliai, reikia ligoninės.
Šūdas, man reikia į ligoninę.
Šūdas!
Dieve mano!
Jos žino, bičiuli. Jos viską žino.
Mes už tai eisim į pragarą.
- Ką čia kalbi? Mes gi malonūs vyrukai. - Išgerk.
Dieve mano!
- Tave apipurškė. - Ką tai reiškia?
Todėl nieko neatsimeni.
- Ką tai reiškia? - Bičiuliai?
Gal kas nors galėtumėte man pasakyti, kas čia vyksta, bliamba?
Bičiuliai?
Raudonas triušis.
Nesuprantu.
- Aš ne... Eik ten. - Gerai, stok!
Atleisk, kad ant tavęs šaukiau.
Tau pavyks.
- Man šis žaidimas nebepatinka. - Ateik čia.
Eik į lauką
- ir surink merginas. - Gerai.
Šūdas.
Viskas gerai.
Tu tik...
prisimeni.
Bet aš...
Aš nenorėjau prisiminti!
Jie darys tai, ką nori daryti.
Vaikeli.
Gera, kai gali pamiršti.
Padėkit man.
Aš bandžiau, kale.
Kas ten?
Čia tik aš, pupuli.
Imk.
Ką aš padariau?
Nieko.
- Ačiū Dievui! - Ne. Norėjau pasakyti,
tu nieko nepadarei.
Nieko dėl savęs.
Nieko dėl jų.
Ir, mano nuomone,
pragare yra speciali vieta
žmonėms, kurie nusprendžia nieko nedaryti.
Kodėl, manai, nusprendei nieko nedaryti?
Kas per šūdas?
Tai – neįmanoma, nebent...
Jau esu čia buvusi.
Ką darysime?
Eime pasisveikinti su vyrukais.
Sleiteri, prašau, padėk man. Nežinau, kas čia vyksta.
- Jis kažką darys? - Nesuprantu, kas vyksta.
Visi čia išsikraustė iš proto. Padėkit man, prašau!
Kažką darysi, ar vėl nieko?
Sleiteri, man baisu!
Neatidaryk durų.
Neatidaryk durų. Gerai.
Šūdas!
Labai atsiprašau.
Tik pažiūrėk.
- Prašau! - Esi graži.
Ateik čia. Liaukis.
Liaukis. Viskas gerai. Aišku?
Labas.
Taip. Ten tinka.
Gražūs nagai.
Liks randas.
Ar smagiai leidi laiką?
Puikiai...
Labas.
Sveika sugrįžusi.
Suknista kalė.
Eina jis šikt.
Nesijaudink dėl jo.
Jis vis dar pyksta dėl piršto.
Šūdas!
Galvojau, jau pernai buvo įdomu,
bet šiemet pranokai pati save.
Taigi...
visi negyvi.
Kas dabar?
Tik noriu pasakyti,
kad buvo galimybė mums visiems ir toliau
smagiai leisti laiką.
Gurkšnoti mimozas ir žalias sultis.
Juoktis prie vėlyvų pusryčių stalo.
Nes vėlyvi pusryčiai – tikri.
Vėlyvi pusryčiai – labai tikri, bliamba.
Nori sužinoti, kas netikra?
Atlaidumas.
Aš tau parodysiu.
Aš, Sleiteris Kingas, noriu oficialiai atsiprašyti dėl savo elgesio.
Ėmiau lankyti psichoterapiją
ir nesirodysiu kompanijoje,
kol visko nesutvarkysiu. Atsiprašau.
Atsiprašau.
Atsiprašau!
Tai mes – draugai?
Ne?
Teisingai.
Atleidimo nėra.
Tėra...
užmarštis.
Tėra užmarštis.
Ir tu tą neįtikėtinai sugebi, bliamba.
Pamiršai visą šią suknistą vietą.
Neįtikėtina.
Įsivaizduok, ką sugebėtų padaryti žmonės, jei galėtume juos išlaisvinti
nuo kančių ir jų traumų skausmo.
Dieve, mano sesuo būtų...
laisva.
Ji būtų laisva, nes dabar ji kenčia,
nes ji viską atsimena.
Ji atsimena visas smulkmenas. Ji tarsi...
„Kaip tu gali žaisti tenisą su žmogumi,
kuris šitaip su mumis pasielgė vaikystėje?“
Aš jos klausiu,
ką jis padarė.
„Ką jis padarė?
Ką jis padarė, bliamba?
Aš nežinau, ką jis padarė.“
Bus nuostabu.
Galime visa tai pamiršti.
Nagi. Mes abu.
Tik...
Tik vienas papurškimas.
Ką manai?
Na...
Jaučiu...
Šūdas!
- Jaučiu, kad... - Gerai...
Nepamiršk, ką nori pasakyti.
Tuoj grįšiu.
Norėsiu išgirsti tavo mintis.
Tuoj grįšiu, gerai?
Ne!
Ne! Nereikia, prašau.
Nereikia. Aš atsiprašau.
- Prašau. - Manai, nužudysiu tave?
Esi geriausia mano draugė.
Ką?
Pypt.
Ne!
Prašau, nereikia!
Nežudyk jos! Prašau, nežudyk jos!
Liaukis! Dieve mano!
Ne, nereikia! Ne, atleisk!
Aš atsiprašau!
Prašau, nieko nedaryk!
Dieve mano!
Ne!
Aš labai atsiprašau!
Labai atsiprašau!
Liaukis, prašau.
Po velnių, Vikai.
Kas nutiko tavo veidui, bliamba?
Ir kas nutiko...
Šūdas. Kas nutiko Kamilai?
Dieve mano!
Koks šūdas čia buvo, bliamba?
Gerai...
Vikai, kas tavo veidui?
Dieve mano.
Kas nutiko...
Kamila...
Lukai...
Po velnių, kas nutiko...
Tu teisus. Atleidimo nėra.
DEZIDERIJA
Tėra užmarštis.
Suknista...
Man reikia atostogų.
Man irgi.
Turi žiebtuvėlį?
Taip ir galvojau, kad kažką pamiršau.
Tikrai žinai, ką darai?
Bičiuliai,
norime padėkoti jums, kad šįvakar čia susirinkote.
Sleiteri.
- Tave sunku pagauti. - Labas.
Gera tave matyti.
Ačiū, kad atėjai.
Klausyk, nebūtina to daryti dabar.
Ne čia.
Tikėjausi pratęsti mūsų diskusiją.
Taip.
Galėsime pratęsti diskusiją.
Gal tiktų kita savaitė?
Kitą savaitę būsime Pekine.
LAUKINĖ UOGA
Kitą savaitę būsime Pekine.
Aišku. Atleiskite, mes, rodos, nesame pažįstami.
Žinoma, kad esame.
Aš tave prisimenu.
Sveikas, Riči.
Susitvarkysiu su juo.
Taip, na...
- Malonu susipažinti. Susitikti. - Ateikite, pone.
- Pone... - Karštai paplokime
„King-Tech“ gen. dir.
- Valgyk kepsnį, mielasis. - Ponios ir ponai,
ponia Frida King.
Dar šampano, ponia King?
Išvertė Akvilė Katilienė