I oktober 1957 sköt Sovjetunionen upp
världens första konstgjorda satellit, Sputnik 1, i omloppsbana runt jorden.
Deras bedrift startade en rymdkapplöpning mellan USA och Sovjet.
Vad som sedan följde är omdiskuterat,
men jag var där och det här är den sanna historien. I stort sett.
Tills för två dagar sedan
hade detta ljud aldrig hörts på jorden.
RYSSARNA SKICKAR UPP SATELLIT I RYMDEN
RYMDKAPPLÖPNINGEN
FLOPP FÖR USA:S SATELLIT
s försök att skicka upp en satellit slutade med katastrof.
S RAKETPROGRAM MISSLYCKAS
FÖRSTA MANNEN I RYMDEN!
Sovjetunionen har sänt upp en man i rymden och fört honom hem vid liv.
Ryssarna gjorde det mesta av rymdfärden
i sin världsvida propaganda. I Ryssland jublades det förstås.
Jag inser att Sovjet har skaffat sig ett försprång,
och anser att vårt land bör föresätta sig att uppnå målet
att före detta årtiondes slut
landsätta en man på månen och föra honom välbehållen hem.
USA-ASTRONAUT FAR RUNT JORDEN
Vi väljer att fara till månen under detta årtionde
och göra dessa andra saker, inte för att det är lätt
utan för att det är svårt.
För denna utmaning är en som vi är villiga att anta,
ovilliga att skjuta upp, och som vi tänker vinna.
Befälspilot. Ett, två, tre, fyra, fem.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Det brinner!
Vi har brand i cockpit.
Släpp ut oss! Vi brinner upp!
Astronauterna Virgil Grissom, Edward White och Roger Chaffee har omkommit.
Presstalesmän säger att på grund av tragedin
är Apollo 1:s uppskjutning senarelagd på obestämd tid.
Det... Det är en häftig resa,
men det finns många saker i USA som är mycket viktigare att göra först.
När allt det är avklarat kanske vi har råd att fara till månen.
Vi lever i välstånd men har tappat modet.
Vi sträcker oss mot månen med magnifik precision
men finner oss i svår missämja på jorden.
Vi är fast i ett krig men vill ha fred.
Vi plågas av oenighet men söker enighet.
Denna gigantiska Saturnus-raket...
S BUDGET SKÄRS NER
...och resten av utrustningen ingick först i en kapplöpning
för att besegra ryssarna, med nationens mål
att landsätta en man på månen under detta årtionde.
Men resan kommer att bli dyrare än någon trodde.
Och chansen att de ska landa på månen under 1960-talet krymper alltmer.
Första veckan som chef, Stu. Det går visst inget vidare.
Antingen visar våra mätare fel, eller så är det läckage i en tank.
Det saknas regelverk för detta. Och vi kan inte hitta läckan,
- för det är flytande... - Väte.
Färglöst och luktlöst. Alla ut! Sätt fart!
Reed, Kyle, lägg ner pennorna.
Det kan brinna utan att vi vet det. Hitta en dörr.
Sätt fart! Spring! Gå inte.
Vad gör han? Städar han?
Nej. Det är... ett gammaldags sätt att hitta läckor.
Det är en kvast.
Stu, du kan bättre. Kom igen. Strå plus flytande väte är lika med...
Det är ingen fara. Ni kan komma in igen.
Vi har jobb att göra. Kom igen.
Det nya regelverket är kvastmetoden.
Vi behöver en ny kvast.
Jag trodde att han var död.
Kom igen.
Den är trasig än sedan du var på dåligt humör sist.
Ja, jag ser det.
- Boeing ringde igen. - Ring kongressen, Henry. Inte mig.
Jag har inte numret dit.
Varje dag går något sönder här.
Eller sprängs i luften. Vi har ont om medel... och personal.
Men ändå förväntas vi klå ryssarna med besked.
Kan du tala om hur tusan det ska gå till?
Börja med att vara lite snällare mot varuautomaterna.
Oj! Där är den!
- Vadå? - En katt.
- Än sen? - En svart katt, Henry. Det betyder otur.
Nu är den borta.
- Bra. Tack och lov. - Då kör vi.
- Ring säkerhetsvakterna. - Nej.
- Jag vägrar. Det... - Jodå.
Det sista vi behöver här är en svart katt.
Sådana saker är inte deras jobb.
Jo. Från och med nu.
- Du överreagerar. - Nej, du överreagerar inte tillräckligt.
Ring dem genast. Genast.
Hur ser jag ut?
Det lyser om dig. Lycka till.
God eftermiddag, pojkar.
Fel rum, sötnos. Vi behöver ingen diktamen.
Jag heter Kelly Jones och ska leda mötet idag.
Ni måste vara Phil Hunley, Neil Brown och...
...Zack Tanner. Går det bra att jag sätter mig?
Med all respekt, mrs Jones, vi är ett progressivt företag.
Vi har 16 kvinnor anställda som stenografer.
Vi säljer sportbilar till män. Vi säljer en bil på 300 hästkrafter...
355 hästkrafter med en V8-motor på 7 014 kubik-cm är vad ni säljer.
Ni vill fokusera på bilens hastighet. Ungefär så här.
Verkar det bekant? Chevy Camaro. Pontiac Firebird. Och Oldsmobile.
Alla från förra månaden.
Lyckligtvis har ni något som era konkurrenter saknar.
Mustang Fastback. "355 hästkrafter för honom. Bilbälten för familjen."
Bilbälten? Vi installerar dem bara för att de blir obligatoriska nästa år.
Vi leker en lek...
Jag ska gissa vilket slags bil var och en av er kör.
Zack, Ford Mustang -66 cabriolet. Den är vallmoröd.
Men ingen Mustang för er familjefäder. Lincoln Continental för Neil.
En kombi för stackars Phil. Jo, Phil. Gissa vad jag gillar bäst på hela dagen.
När min man Charlie kommer hem på kvällen.
Jag kan inte föreställa mig hur det vore om det kom en kväll då han inte gör det.
Tänk er samtalet
om någon talade om för er fru att den här bilen
med sina 355 hästkrafter och toppfart på 170 km/h
är den bil som tar hennes make hem välbehållen till familjen varje kväll.
Nu vill hon att du köper den.
Hon uttalar de ord som varje gift man drömmer om att höra:
"Det skulle kännas bättre för mig
om du köper den där Mustangen, älskling."
Hur kunde du gissa vilka bilar de har?
Har du mutat deras sekreterare, eller?
Kelly, berätta nu.
Två paket Virginia Slims och en flaska Paco Rabanne.
Alla har sitt pris.
Tur att inte vattnet gick där inne. Jösses.
Hej, Ron? Hur mår frun?
KREATIV CHEF
Alltså, bebisbullen, endast kemtvätt.
Jag har noterat det. Och Omega bekräftade om nästa vecka,
Baskin-Robbins är klart,
killen från Palmex bad om din adress för att skicka rosor,
men jag gav honom min
- för du gillar inte rosor. - Alldeles riktigt.
Och John ringde. Igen. Han vill bjuda ut dig på middag torsdag.
Säg att jag har flyttat till LA. Och ring Bruce på Dow Chemical.
De söker visst en ny reklamagentur för Ziploc.
Folk borde bojkotta Dow. De tillverkar napalm.
Folk säger att de bojkottar, men de köper fortfarande smörgåspåsar.
De säljer också gladpack och frigolit.
Kommer folk att sluta använda frigolit? Vad består din kaffemugg av?
Jag vet att du och dina vänner vill rädda världen,
och när du är chef här 1984
finns inga kärnvapen mer, och jämlikhet åt alla.
Men till dess har vi ett jobb att sköta.
Kelly! Kelly. Vi har ett stort problem.
Jag lämnade just filmstudion i vrede. Och, ja, det var berättigat.
Jag kan inte jobba med de där från Hoover.
De har tydligen problem med mitt sätt att göra deras reklamfilm.
De sa faktiskt så. "Deras." Det är min reklamfilm.
De skapar dammsugare. Jag skapar konst.
- Förlåt, hade vi bestämt möte? - Nej.
Ursäkta, måste jag boka tid för att
tala med en av mina bästa vänner?
Sist vi pratade sparkade du mig. Jag jobbar inte åt dig.
Kelly, jag kom inte hit för att bli tillrättavisad
utan för att få medhåll!
Du har säljmöte med Nestlé om tio minuter. Mycket viktigt.
Det är lögn. Adjö.
Lance, att fixa det här regissörsjobbet åt dig var rena julundret.
Det tog tre veckor att övertyga dem om att du är stabil,
efter ditt haveri för Jell-O.
Jell-O var inte mitt fel.
- Den där skådisen... - Var fem år. Du fick honom att gråta.
Jag gjorde ungen en tjänst. Hollywood är ingen lek.
Och Heinz-reklamen? Du överskred budget med 40 000 dollar. Den var om ketchup.
Den handlade inte om ketchup, utan om vad ketchup utlovar.
Ingen förstår vad jag gör för deras produkter.
Jag förhöjer dem.
Jag borde göra långfilmer nu.
Jag tackade nej till regiposten för Dockornas dal.
- Mitt eget fel, men ändå. - Vad brukar vi kalla dig?
- Reklamfilmens Kubrick. - Jösses. Stanley är en medelmåtta.
Han gör en bra film och är plötsligt ett geni.
Du är en legend, okej? Ett kreativt geni.
Du är även hetlevrad, ombytlig och håller aldrig en budget.
- Tack. - Det var ingen komplimang.
- Jo, när man slutar lyssna. - Om du hoppar av, får du inget mer jobb.
Okej, då.
Lance, traska tillbaka till studion
och be om ursäkt för ditt utbrott.
Köp en fin julklapp åt din pojkvän för att han står ut med dig.
Köp något åt mig också.
- God jul, Lance. - God jul.
Kan du ordna ett skapligt jobb åt mig, snälla?
Uppskjutningen av Apollo 8 ägde rum i morse utan problem.
APOLLO 8-UPPSKJUTNING
En välbehövlig framgång för NASA. I Vietnam dog fler soldater idag.
...och 24 miljoner km...
Påfyllning, tack, och så vill jag se menyn.
- Ska bli. - Tack.
Vi har två specialare ikväll. Kycklingpaj och ostron Rockefeller.
Vi tar kyckling. Hon är allergisk mot ostron.
Jag vill ha en liten Macallan, en citron och ett skärbräde.
- Ska bli. - Ursäkta. Känner jag dig?
Bilbälten i en sportbil. Inget dumt uppslag.
Tyvärr tänker de stänga ner kontot.
Varför då?
Någon talade om för dem att du inte är gravid på riktigt.
Phil. Låt mig förklara.
Det är sista gången jag litar på en kvinna.
Jag skickade faktiskt en bebispresent.
Väldigt rart av dig. Får jag bara...
Neil, får jag förklara. Om du...
Vad är det här? Jobbar du för Ogilvy, eller?
Du blev utkonkurrerad så du får mig sparkad?
Tvärtom. Jag vill anställa dig.
Moe Berkus var namnet. Jag jobbar i Vita huset.
För vilket företag?
För presidenten.
Vi behöver en marknadsspecialist, och du lär vara den bästa.
Så jag grävde lite och...
Du har ett färgstarkt förflutet, Kelly.
Eller ska jag säga Jane? Flygvärdinna från Chicago.
Eller du kanske föredrar Amy, sjuksköterska från Ohio.
Vem kollar referenser med ett sådant utseende?
Sidan du letar efter finns inte där.
Jag vet inte vad du pratar om.
Självklart inte. Och jag fattar.
Jag har dussintals identiteter, och mitt riktiga namn är inte Moe.
Av alla namn du kunde valt, varför valde du Moe?
Du har en särskild talang.
Varför slösa bort den på bilförsäljning när du kan tänka större?
Tja, Moe, vad är större än Ford?
Har du någonsin varit i Florida?
- Vill de att du ska sälja månen? - Månen. Apollouppdraget.
Hela alltihop.
Och den här Moe jobbar åt NASA?
Ja. Jag menar... Nej. På sätt och vis. Han jobbar åt staten.
Vilken del av den?
Kelly?
Jobbar han... Jobbar vi åt Richard Nixon?
Kelly, jag vägrar jobba åt Richard Nixon.
Jag är övertygad feminist. Jag har papper på det.
Jag fattar inte att han ska bli president.
Jag visste inte att jag var oenig med så många här i landet.
Vi jobbar åt NASA för att sälja månen. Ingen är oense om månen.
Nej. Vi vet båda två
att det händer något hemskt varje dag runtomkring oss.
Överallt.
Utom i rymden.
- Jag hatar att du övertygar mig. - De behöver absolut vår hjälp.
Visste du att av NASA:s 29 första uppdrag var bara 48 procent lyckade?
Det är omöjligt. Galet.
Visste du att det går fem män på varje kvinna i Cocoa Beach? Wow.
Bara du har fixat ett lugnt ställe som inte ligger vid Frat Row.
Det är pittoreskt, står det i guideboken.
FULLBELAGT
Du är avskedad.
Vilka är alla de här?
Det är onsdag. Det är som om de var på en annan planet.
Den kallas Florida.
Säg att du bokade ett rum som inte vetter mot poolen.
- ...sexton och 21. - Vädret!
Klart till halvklart imorgon.
Enstaka åskregn under sena eftermiddagen.
Kvällstemperatur 18 till 24 grader.
Just nu 25 grader i Moonport-området.
Det var nyheter, sport och väder från KO 20-20.
WKKO...
- Hej, Joe. - God kväll, Cole. Vad önskas?
Kaffe. Svart.
Och det som går fortast att stoppa i en påse, min vän.
Miss, du tände en eld.
Mycket originellt.
Nej, jag vill inte rulla runt med dig.
Nej, din bok brinner.
Jösses.
- Okej. Såja. Ingen fara. - Herregud.
- Förlåt. Tack. Jag bara... - Bara som tumregel,
alkohol och eld... ingen bra kombination.
Ja. Oj. Jag förstörde din jacka.
Den har varit med om värre.
Låt mig bjuda på en drink som tack.
- Behövs inte. - Jo.
Jag dricker inte. Tack ändå.
Verkligen? En astronaut som inte dricker. Så intressant.
Varför tror du att jag är astronaut?
Du har en Apollonål, och bara astronauter får såna.
Du vet ett och annat om NASA.
Tja, jag är ett nyväckt fan. Kelly Jones.
Jag är ingen astronaut. Jag bara jobbar på Kennedy. Cole Davis.
Och vad gör du där?
Det sista jag vill är att småprata om mitt jobb.
Förlåt. Det där lät inte...
- Jag menade inte att... - Det är okej. Du var uppriktig.
Din beställning, Cole.
Jag var inte uppriktig. Om jag hade varit det
hade jag sagt att du är den vackraste kvinnan
jag har sett så länge jag minns,
och jag har väldigt bra minne.
Jag skulle vilja bjuda på en drink och prata med dig i timtals,
men det går inte, så jag försöker glömma att du är här.
Det var trevligt att träffas, Kelly.
Och jag är verkligen ledsen.
Välkomna till Rockets Road,
även känd som Alligator Alley.
Håll armar och ben inne i vagnen
om ni vill ha dem kvar.
Jag skojar bara. De attackerar mest i vattnet.
Dagens tur tar 2,5 till 3 timmar.
Så sätt er bekvämt.
Till höger ligger vår testanläggning.
Spjutspetsteknik.
- Den brinner. - Den brinner ofta.
Framför oss ligger byggnaden för farkostmontering.
Det är där man monterar raketerna.
Det är den högsta envåningsbyggnaden i världen.
Fyra frihetsgudinnor får rum där inne.
Oj. Life Magazine gör den inte rättvisa.
Det här är... Jag vill gå in.
- Det är inte tillåtet. Beklagar. - Kom, vi tar en titt.
Åh, nej. Det finns ingen ingång här.
Man behöver en passerbricka för att komma in.
- Som den här? - Ja.
Den... Åh nej, det där är min bricka.
- Hallå... - Titta vilket enormt ställe!
- Det är mycket större... - De tog min bricka!
Se bara på den här byggnaden.
- Hallå? Det är min bricka. - Hej, sir. Hej.
Kelly Jones från NASA:s PR-avdelning.
Här är vårt passerkort, giltigt för oss båda. Tack.
- Tack. - Vänta. Mitt kort.
Det här kan jag absolut sälja.
Hej där!
Hejsan. Pojkar!
Hej. Kelly Jones.
Jag kommer från NASA:s nya PR-team.
Får jag ställa några frågor till er?
Namn, ålder och era arbetsuppgifter?
Stu Bryce. En av chefsteknikerna, och jag är 24.
- Vi säger 35. - Ja.
Och du?
Don Harper. Jag jobbar åt honom och är 23 år.
Ni är rena barnungarna.
Genomsnittsåldern på NASA är 26 år.
Men vi känner några äldre som också jobbar här.
- Ja, typ 32, 33. - Ja.
Jag ska försöka att inte döda er båda för det där.
Så, Stu, vad fick dig att delta i detta stora amerikanska uppdrag?
Jag såg en affisch i mitt studenthem.
-"Barndomskärlek till stjärnorna." - Bra.
- Väldigt rörande. - Jättebra.
- Och du? - Ursäkta mig?
Vad gör du här?
Jag spårade upp dig för att ge dig mitt telefonnummer,
för jag kände att vi klickade.
- Vadå? - Lugn. Jag skojar.
Jag jobbar här nu. Moe Berkus tog hit mig för att fräscha upp NASA:s PR-avdelning.
Så du är storhajen från Manhattan.
Och du måste vara uppskjutningschefen. Det här är min medarbetare Ruby Martin.
Jag bryr mig inte. Denna byggnad är stängd för icke-personal.
Allt här inne kan bränna, djupfrysa, steka,
förgifta och krossa er.
- Så ut med er bara. - Hur länge har du jobbat här?
En rätt lång tid.
- Vad skriver du? - Ditt citat.
Det är inget citat utan bara något jag sa.
Jag ger det mer sting. Har du tid idag för en intervju?
Plus att jag behöver intervjua dina underordnade.
- De fotogeniska först. - Jag kan hjälpa med urvalet.
Mitt folk är för besynnerliga för intervjuer
och upptagna med livsavgörande arbete.
Vet du, jag behöver inte din tillåtelse.
Amerikanernas långa och dyra smekmånad med rymden är över,
och mitt jobb är att påminna dem om varför de blev förälskade.
Jaså minsann? Amerikanerna borde vara väldigt tacksamma
för att dessa män riskerar sina liv för uppdraget.
Du vet visst inte mycket om det amerikanska folket.
Och du vet visst inte mycket om ditt kontor, som jag ska visa dig nu.
Är det en förvaringsskrubb?
Nix. Förvaringsskrubben har fönster.
Okej, det finns snabbkaffe i pausrummet.
Låt vattenkranen rinna ett tag för att spola bort rosten.
Kan någon av er hantera en brandsläckare?
Inte? Okej. SSTS-metoden är rätt enkel.
Dra ut sprinten, sikta, tryck, svep.
Om ni behöver något mer
får ni åka tillbaka till New York och hämta det. Ha en bra dag.
- Han är behaglig att vila ögonen på ändå. - Men jobbig för öronen.
Inget vidare välkomnande. De ville ha vår hjälp, sa du.
Nej. De behöver vår hjälp, sa jag. Och det tror jag nu mer än någonsin.
Hur ska vi kunna hjälpa om vi inte får prata med någon
eller titta på någonting?
Titta, en katt. En katt.
- En katt! - En katt.
Du vet vad man säger om svarta katter?
Om de korsar ens väg är de nog på väg någon annanstans.
Jaha, dags att plocka fram den gamla Rolodexen.
Dags att vara kreativa.
Apollo 11 kommer att landsätta våra mannar på månen,
och då blir vi nummer ett.
Om vi gör vårt jobb kommer vi att starta därifrån,
tidigt på morgonen den 16 juli.
Mellan nu och då
ska vi sätta ihop det mest omfattande pusslet
i mänsklighetens historia.
Sex miljoner delar utspridda över landet,
och vi kommer att montera, testa och åter testa varenda del
tills vi är säkra på att Apollo 11 kommer att starta
utan problem och färdas till månen om...
Henry, säg det.
Sju månader.
Låt oss nu gratulera astronauterna på Apollo 11.
Armstrong, Aldrin och Collins.
Hallå! Hur var det i Vita huset, pojkar?
MÅNEN, HÄR KOMMER VI
Det var okej, fast Neil lät mig inte stjäla porslinet.
Okej. För om åtta månader, när allt det här är över
och det behövs nya historieböcker efter vår bedrift här,
kommer var och en av er att kunna säga:
"Jag gjorde det svåraste som någonsin har gjorts." Okej?
Ja!
- Vi gör det. - Nu sätter vi igång!
- Utmärkt. Perfekt. - Tack.
- Ja. - Sir,
jag skulle tala om när den nya damen gjorde något du inte skulle gilla.
Jag är här på Kennedy Space Center
med vice uppskjutningschef Henry Smalls.
Vadå? Det är ju mitt namn. Han har mitt namn och mitt jobb!
Det är en härlig tid för oss allihop. Det är väldigt personligt för mig.
Min far var stridsflygare.
Vem är det där?
- Det är inte jag. - Han dog i strid
-när jag var barn... - Jag är inte så stilig.
...så detta är för dig, pappa.
- Det var droppen. - Jag beklagar.
- Tack för att du berättar. Det... - Min pappa lever ju än.
Okej. Kan vi möjligen få med det på sexnyheterna? Ja.
s PR-avdelning, Kelly Jones här.
Kelly, ABC vill ha nästa veckas pressrulle.
Plus det bästa fotot vi har från Apollo 8.
Säg att de får den om de ger oss sändningstid kl 18:00.
- Uppfattat. - Om ni sänder ett animerat segment,
- kan jag erbjuda en exklusiv... - Tack så mycket.
Din far var en hjälte. Och du med. Vi uppskattar att du jobbar...
- Det där var NBC News chef. - Struntar jag i. Vem är det där?
Tack. Vi ses på månen.
För världen är det Henry Smalls.
Det är inte Henry Smalls.
Nej, men du sa att ni inte ger intervjuer,
så jag fick anlita nytt folk.
Du låter två av världens bästa tekniker sätta in ett fönster.
Phil, om du hamrar en gång till blir jag galen, jag lovar.
Lägg ner hamrarna, ta av er de där bältena
och återgå till att testa.
Såja. Sätt fart.
Vilken otrolig utsikt.
- De första fotona från Apollo 8. - Den är bättre än min.
Första fotot av jorden taget från månen.
Har du någonsin sett något tjusigare?
- Hur fick du det före mig? - De kallar det "jorduppgång".
Det blir förstanyhet i varje nyhetssändning ikväll.
1968 har ju varit ett hemskt år.
Lönnmord, det avskyvärda kriget, vi har sett människans sämsta sidor.
Och nu ger NASA oss detta? Ett helt nytt sätt att se världen.
Och jag ska se till att alla får se det.
Du kan inte lura folk så där!
Hej, jag är här för rollen.
- Vem är han? - Du. Du har en stor roll.
Här är scenerna och karaktärsbiografin.
Det här är mannen du spelar, så öka karisman lite grann.
- Absolut. Jag... - Okej? Bra.
- Sextio flyguppdrag i Korea? - Ja.
- Jag är hedrad. - Jag flög 52 stridsuppdrag i Korea.
Jag rundade av uppåt.
"Jag flög 52 stridsuppdrag i Korea." Lät det bra?
- Vad? - Jag ska öva på det.
Hon har en fuskkopia av mig nu.
- Av mig också. - Hon har fuskkopior av oss båda.
- Så kan hon inte göra. - Här står inget.
Det finns ingen Moe Berkus. Jag har kollat alla stavningar.
Jag har en Moe Berkus i telefon.
- Ska jag ta det? - Nej. Det här kommer jag att njuta av.
Det blir det snabbaste avskedandet i NASA:s historia.
- Hej, Moe. - Cole, du har visst sökt mig.
Det stämmer. Kelly Jones har anställt skådisar att spela NASA-tekniker.
Det är oacceptabelt. Hon ska vara borta före kvällen.
Lugna ner dig några hekto.
Washington ser på TV. Apollo är på TV nu.
Varenda kanal, varenda dag.
Vill du komma till månen?
Fokusera då på ditt jobb, är mitt förslag.
Låt Kelly sköta sitt jobb.
Om hon har gjort dig till balens drottning,
varför inte dra på dig finstassen och dansa?
Är hon avskedad?
Är vi avskedade?
Apollo 8 med astronauterna Borman, Lovell och Anders
skickades upp i rymden av en Saturn V-raket.
Varje TV-kanal sänder fotot med jorduppgången.
Det kommer att visas överallt.
Jag försökte förbättra det lite,
- men det funkar inte riktigt. - Det räcker inte. Vi behöver något
som gör månlandningen till en del av folks liv
utan att de inser det.
Hej. Har ni något som liknar sallad?
Pickles på hamburgare.
Men det tar ett tag. Kunderna strömmar in nu med Apollo på nyheterna.
Alla turister älskar att komma in och se lite historia.
- Lite historia? - Ja, som den där pennan.
John Glenn åt här varje kväll 1961.
WOLFIE'S VAR UPPE I RYMDEN!
Han jobbade på sina flygmanualer och använde en av våra pennor.
Den där var med på Mercury 6.
Ni är på den enda restaurangen i världen vars namn har varit i rymden.
Häftigt.
Och rakt framför er
ser ni de berömda Mercury-raketerna.
Se till att ta ett foto, men stå inte för nära.
De kan plötsligt lyfta.
DAGAR TILL UPPSKJUTNING! 171
Han hämtade sig efter den helgen.
Stör det dig inte att det blir tyst när du kommer in?
Du ska hålla dig på din sida.
Jag har saknat dig.
Du behöver godkänna vår reklamkampanj.
Varför inte gå över huvudet på mig igen?
Förlåt att jag överrumplade dig med intervjuerna.
Jag kan lösa våra pengaproblem.
Din ursäkt godtas inte, och inte heller vad nu det där är.
- Omega. - Detta är inte Madison Avenue.
- Vi betalar inte för sånt. - Nej, det är gratis.
Märket får en exponering som är ovärderlig
och NASA blir en del av folks medvetande.
En klockreklam? Är det din lysande idé?
Redo?
Tandkräm.
Tang. "'Frukostdrycken som utvalts för Apolloastronauterna
- på deras månresa." - Månkuponger?
Men min personliga favorit,
Fruit of the Loom. Okej?
De har väl något på sig under rymddräkterna?
Det symboliserar verkligen NASA.
Jag vägrar att göra månraketen till en flygande reklamtavla,
hur mycket du än vill det.
Förresten hinner vi inte testa allt det här före start.
Det räcker att vi säger att det har varit uppe i rymden.
Så du tänker ljuga?
Det kallas att sälja. Vi ljuger inte för kunden.
- Vi förändrar deras tänkesätt. - Nej, vi ljuger.
Alla är bara kunder för dig, va?
Alltså, jag vet att du är en stor annonshaj och så,
men NASA är inget man säljer med en sångsnutt och en slogan.
Du vet inte vilka vi är.
Jaha, okej. Vem är Margaret Hamilton?
- Vem då? - Hon jobbar åt er här.
Det finns 400 000 personer som är kopplade
- till rymdprogrammet, miss Jones. - Hon är en tekniker.
- Vem är JoAnn Morgan? - Hon jobbar i uppskjutningsrummet.
Har du någonsin frågat varför hon tog det här jobbet? Det har jag.
Det var för att hon har raketbränsle i blodet, säger hon.
Och NASA är inte bara en logga, utan människor.
Människor som vaknar varje morgon
och hänger sig åt att utföra det omöjliga.
Samtidigt som de bär samma underkläder som alla vi andra.
Ella, kan jag hjälpa dig med något?
Tack.
Jag gjorde en uppskattning, och det här är vad ni kan tjäna
om ni accepterar huvudsponsorer.
Vi tar inte emot privata pengar.
Det spelar ingen roll.
Jag ska göra NASA så populärt
att kongressen äntligen öppnar kranarna här igen.
Så det enda jag behöver göra är att låta Armstrong sätta på sig ett Omega-ur?
Nej. Om vi får igång pengaflödet
måste du bevisa för mig
att det finns ett skapligt matställe på Cocoa Beach.
- Avgjort. Jag... - Ja! Avgjort! Tjoho!
Nej, vänta. Gränsen går vid toapapper,
för världen behöver inte veta vad våra killar torkar ändan med.
Nåja, en skitsak.
Vill du åka på semester när du återvänder till jorden?
Som situationen är nu
skulle jag helst vilja åka till...
Skippa bordet nästa gång, Walter.
Neil verkar läsa upp General Electrics kvartalsrapport.
Vi har alltid använt det bordet...
TV tar dem in i folks vardagsrum.
De ska verka höra hemma där.
Det betyder att vi har lyckats.
Du bestämmer än, Walter. Oroa dig inte.
Men när jag är färdig här
kommer dessa män att vara större än Beatles.
Jag får färdas 99,9 procent av vägen dit, vilket passar mig bra.
NÄSTA HÅLLPLATS: MÅNEN
DEN FARLIGASTE RESAN
APOLLO PÅ SPÅRET TILL MÅNEN
- Vad heter vice VD:n vid Kellogg's? - Han heter visst Harrison Driscoll.
Okej, Harrison.
Så istället för "Snap, Crackle, Pop" blir det "Neil, Buzz and Mike." Bra, va?
Cole!
- Se till att den inte rostar, Henry. - Märk dessa.
- Vänta. - Såg du det där?
Såg du inte katten?
Mer närbild på Tang-flaskan.
Större typsnitt, och ha med bacon till äggen.
Kom ihåg att vi säljer Amerika.
"Peter Pan Peanut Butter. Jordnötssmör som inte är av denna världen."
"Hasselblad. Se världen som de gör."
Larry, det här är Omegas stora chans.
På varje Speedmaster till tidens slut...
NÄR ASTRONAUTER GÅR PÅ MÅNEN BÄR DE OMEGA.
..."Det första ur som burits på månen." Visst?
Nu måste vi bara få den upprätt.
Det kommer att vara värt allt.
USA TAR LEDNINGEN MED APOLLO 11
- Hallå! Ni står på min plats. - Vi ska ta ett foto åt Kelly.
Vi har tre astronauter från Apollo 11-uppdraget.
Där står de framför tre tjusiga amerikanska bilar.
Det här är jättebra.
Ni ska vara i testanläggningen nu.
Prata med Kelly.
Vi får varsin Corvette för en dollar, sa Kelly.
- Där är du. - En dollar?
Jag behöver dem bara 15 minuter till.
Jag behövde dem för 15 minuter sedan, Kelly.
Vet du hur dyra rymddräkterna är?
Åh, ingen fara. Det är bara uppskjutningschefen.
Den här konstiga saken, månlandaren, mr Kelly. Hur fungerar den?
Det här är en rymdfarkost som används
för att föra männen ner till månens yta.
Två av de tre astronauterna i månlandaren...
Flygchefen, vi missade målet och driver ner i avgrunden.
- Vi dog. Igen. - Ja.
Slut på bränsle 30 sekunder före landning.
Ja, men landningen,
- den var fin. Bra. - Bra lutning.
Ni ljuger dåligt båda två.
Neil, Mike, Buzz, kan jag få ett foto till för miss Jones och Omega?
Vem är du, då?
Okej, upp med armbandsuren, pojkar.
Och ett leende för Omega.
- Davis. - Stör jag?
- Alltid. - Det bör ligga en ask framför dig.
Ta och öppna den.
Omega tackar för hjälpen.
Dina pojkar är på TV hela tiden,
pengakranen är vidöppen igen. Så... middag?
Jadå. Canaveral Pier. Kl 17:00.
Ha uret på dig.
Kl 15:00 är deras enda tänkbara sändningstid för intervjun.
För en exklusiv intervju med Armstrong? Kl 15:00 är för barn och dagdrivare.
De har visst senaste nytt från kriget.
Fiendestyrka av okänd storlek.
Fiendens förluster är inte kända,
men ni har sett hur det verkligen var.
Så länge var Apollo förstanyhet.
Hjältemod, fara, fruktan, allt på samma gång.
Ord kan inte beskriva det.
Richard Threlkeld, CBS News. Nära Kambodjas gräns.
Tack, kapten Scotty. Jag uppskattar dig.
Okej.
Du skyr inga kostnader för en dam.
Smaka bara.
Räkor, majonnäs, bröd.
Det råkar vara den bästa måltiden på 15 mils omkrets.
Jag sa ju det.
Varför kände jag inte till stället?
Inte alla vill annonsera.
Den var bra.
Där borta kommer raketen att lyfta. Precis där.
Armbandsuret klär dig. Du bär det väl.
Tack.
Den där kvällen i baren, det jag sa till dig...
Att du inte kunde ta ögonen från mig,
och jag var den vackraste kvinnan du någonsin sett?
Ja, den delen. Ja.
Det var impulsivt.
Det var menat åt en främling, men vi jobbar ihop nu.
Så jag vill inte att du ska tro att jag var...
Intresserad?
Jag vill bara att det är klart.
Jaha. Jodå, det är mycket klart.
Bra.
- Jag tänkte på en sak. - Ja. Det var perfekt i 30 sekunder.
Vad bevakar TV-bolagen dygnet runt?
Tror du jag har tid att se på TV?
Vietnam. De sänder direkt från kriget.
Folk idag vill inte bara höra nyheterna.
De vill se dem i realtid.
Okej.
MÅNLANDNING DIREKT!
Vi låter dem göra det.
Vill du ha en TV-kamera på månlandaren och sända direkt?
Ja.
Killarna försöker hålla sig vid liv.
De har inte tid att lära sig spela in en film.
Vi löser det åt dem. De behöver bara rikta kameran.
Du fattar inte. Det är en logistisk mardröm.
Det gäller drivkraft, lastutrymme, vikt.
Ingen kamera skulle fungera där uppe,
för det är minus 130 grader nattetid och över 120 grader varmt dagtid.
Kan du föreställa dig att se det?
Nej. Jag sa just att det är omöjligt.
Ja. Det är poängen.
Det blir den största TV-sända händelsen någonsin.
Tror du att det här är ett lekprogram?
Det finns goda skäl till
att ryssarna inte TV-sänder sina rymdpromenader.
För de är en diktatur med censur.
- Men det är inte vi. - Wow.
När vi lyckas, lyckas vi gemensamt.
- När vi misslyckas, sörjer vi gemensamt. - Ja.
Det är vad det är att vara amerikan.
Sluta tala om för mig vad det är att vara amerikan.
Bara en av oss här har tjänat sitt land hela livet.
Beklagar. Vi sätter ingen kamera på månlandaren.
Allvarligt. Vi gör det inte.
Jo, det gör vi.
Han klarar det aldrig utan mer bränsle.
- Låt honom pröva igen. - Ja.
Okej. Jag har ett pressat tidsschema. Vad är det?
Kelly berättade om idén med kameran, och vi gillar den.
Vi gillar den mycket.
Hon hade för bråttom. Det går inte.
Någon sådan teknik existerar inte ens.
Det gör det faktiskt.
Försvarsdepartementet konstruerade den här
för att hitta nedskjutna piloter i Vietnam nattetid.
Den är hemligstämplad, men ni har tillåtelse att använda den
så länge ingen vet vad det är.
Vi har absolut inte rum för så tung utrustning.
Vi väger skruvar, för tusan.
Alltså, vad väger den här, sju kilo?
Använd lättare skruvar, bara.
Vi försöker få med en bränslecell till.
Så att våra mannar har nog med bränsle att lyfta från månen när de kommer dit.
Av alla hennes dåliga idéer är det här den sämsta.
Presidenten är faktiskt överförtjust.
Så nu är det en utmärkt idé.
Låt mig uttrycka det enkelt, Cole.
Hitta ett sätt att få med den här.
Det är en order. Ända från högsta toppen.
Don, Stu. Kan ni komma in hit, tack?
Tack. Allt behöver inte vara så svårt.
Hjälp miss Jones och ta av höljet på den här topphemliga kameran.
De skulle ju inte veta att den är topphemlig.
Men nu vet de.
Ta av höljet på denna topphemliga kamera.
Montera den på månlandaren för direktsändning.
Cole. En sak till.
I förra veckan tog ett av CIA:s spionplan några bilder
av den nya ryska N1-raketen.
Kongressen såg bilderna,
och några kongressledamöter börjar få kalla fötter
inför den sista anslagsrundan.
Om bara några månader har vi vunnit kapplöpningen.
Jag ska skicka ner dem hit,
och du ska övertala dem att sitta lugnt i båten.
Jag ska skriva ner några bra argument.
Ta det inte personligt.
Piloter kämpar mot tyngdlagen. Det är deras natur.
Henry?
Jaha... Bra att det inte var Cole.
Jaha.
Han gillar inte att jag röker.
Tror du att han ger dig utegångsförbud?
Nej. Jag genomgick en bypass-operation i fjol.
Ja. Den jäkeln är fast besluten att hålla mig vid liv.
Jag beklagar. Jag visste inte.
Nä. Det gör ingen här.
Bara Cole.
Ja. Han kom till sjukhuset och höll min fru i handen i tre dagar.
Ja. Mycket har hänt sedan vi möttes första gången.
Grabben hade just återvänt från Korea.
Flygvapnets bästa pilot.
Silver Star. Flying Cross.
Han var given vid Edwards när de sökte efter astronauter.
Men han föll bort i gallringen.
Vad fällde honom? Hans heta humör?
Nej. Hans hjärta.
De fann ett förmaksflimmer.
En liten sak, men nog för att hålla honom utanför programmet.
Cole Davis är den bästa pilot som aldrig får komma upp i rymden.
Jag har sett samma utsikt varje dag i 15 år.
Men på sistone är det som att se den för första gången.
Apollo 1 lade sordin på stämningen här.
Skönt att hoppet spirar igen.
Okej.
Jag ser Cole köra ut dit varje kväll.
Vad sysslar han med?
Trädgårdsskötsel.
UPPSKJUTNINGSKOMPLEX 34
TILLÄGNAT MINNET AV BESÄTTNINGEN PÅ APOLLO 1.
- Är du redo? - Jadå.
Alltså, vi... Vi ger senatorn en rundtur.
Om vi smörar i 30 minuter, får vi fortsätta jobba.
Okej. Bra.
- Vadå? - Där är den.
- Spring inte. - Nej.
- Spring inte. Bara... - Vänta. Tyst.
Nej, du skrämde den.
Jag åt nyss.
Henry, kom igen!
Jag avskyr den där katten.
Jag förstår... vad du menar.
- Det är en skitjobbig katt. - Såg du blicken den gav mig?
Den bara hånar mig nu.
- Vad är det där? - Kattmat.
- Någon ger den mat. - Vem gör något sådant?
Hitta vederbörande och ge dem sparken omedelbart.
Mr Davis. Sir, senator Hopp är här.
Okej. Du ser städad ut.
Senator.
- God dag, mr Davis. - Senator. Vilken ära.
- En ära och ett nöje, sir. - Så trevligt att träffas.
Alltså, Apollo 11-kapseln har anlänt,
och nästa vecka monterar vi den på Saturn V-raketen.
Den tar oss från marken och upp genom jordens atmosfär.
Väldigt imponerande, men jag måste vara uppriktig.
Georgia har haft svåra översvämningar i år.
Och jag tänker rösta för att lägga pengarna på nödhjälpsfonden.
Är inte det lite själviskt?
- Ursäkta? - Det är bara ett talesätt.
- Så här menar han... - De flesta av mina röstare anser
att vi spenderar för mycket pengar på månen.
- Lustigt, för när jag... - Hejsan!
Ursäkta mig. Senator Hopp.
Ni minns nog inte mig,
men ni talade på examen mitt andra år i college.
Georgia Tech. -55.
Så du är en Buzz?
- Jajamän. - Visst minns jag.
Era ord inspirerade mig den dagen.
Ni sa: "Förpliktelse innebär att förbli lojal mot saken."
Två år senare gick jag ut som kursetta. Nu är jag chef här på avdelningen.
1962 sa ni att ni skulle kämpa
för Kennedys dröm, vad som än hände.
Jag vet att månuppdraget var mer populärt då,
men det vore synd och skam
om mannen vars ord inspirerade mig att jobba på NASA
inte själv levde efter sin devis.
- Nog vore det synd och skam. - Sir, ni är en sådan underbar man.
Tack så mycket.
Ni är en underbar man.
Visst är hon en prydnad för Georgia?
- Kära nån. - Ja.
- Så rar du är. - Ja, det är jag.
Låt mig ta med er på den särskilda VIP-turen de inte berättade om.
- Hemskt gärna. - Toppen.
Följer du med mig på turen?
Absolut.
Så rart av dig.
Hon blev tårögd. Det är ju läskigt.
Vinka och le.
Hej då!
Rymdprogrammet har svällt över alla bräddar,
och Apollo utgör ett trots mot vår skapare
och sanne landsfader. Jag vill påminna er om att vi inte...
Vi fick Hopp. Vi behöver två röster till. Det verkar inte bli Vanning.
- Definitivt inte Vanning. - Härnäst har vi senator Cook.
Cook är lite läskig, ärligt talat.
En konservativ kalla kriget-kämpe.
Han är rädd att vår budget inkräktar på försvarsdepartementets vapenutveckling.
Senator, med sin N1-raket
kan ryssarna fortfarande landa på månen före oss.
Vad vi ska visa er är våra senaste rön
om vad de tänker bygga där i så fall.
- Är det foton? - Nej, sir.
De är återgivningar av en möjlig framtid.
Foton av framtiden?
Är det en laserstråle?
Riktad mot jorden, sir.
- Vad kallar de den? -"Killer Lunar Laser... Eliminator", sir.
-"Killer Lunar Laser Eliminator"? - Ja, sir.
Jäklar, vad bra.
Slutligen har vi senator Hedges.
Han har alltid varit för Apollo,
men han pressas av sitt delstatsparti att rösta emot anslag.
Han kan inte fungera utan kameror riktade mot honom,
och vi ska ha en hel del sådana.
Några frågor?
Nej, ma'am.
Buss på honom, då.
Hejsan, allihop!
Mina herrar.
Det... Det är härligt att vara tillbaka, allihop.
Ni vet hur mycket jag älskar Apolloprogrammet.
Senator. Apollo 10 kommer bara att kretsa runt månen.
Men den ger oss avgörande information för landningen av 11.
- Som landningsförhållanden och platser. - Fantastiskt.
Vi har en särskild plats åt er, senator, bland era fans.
Åt mig? Tack.
Apollo uppskjutningskontroll, vi inleder nedräkningen
för Apollo 10:s månuppdrag just nu.
Vi inleder startsekvensen.
Fem, fyra, tre, två...
Alla motorer igång.
Vi har uppskjutning.
Fyrtionio minuter efter heltimme.
Raketen har lämnat tornet.
Houston, varsågod.
Härlig uppskjutning. Jag ser fram emot att vara här för Apollo 11.
Vi är djupt tacksamma för ert stöd, senator.
Det kommer att kosta er mer än en kikare.
Jag är skyldig nyhetsfolket därhemma en tjänst.
Jag vill att ni ger dem en filmad intervju.
Senator, jag är den sista ni vill ha framför en kamera.
Jag... Jag ger inte intervjuer.
Utom för er, senator Hedges. Hemskt gärna.
Smart kvinna.
- God natt. - God natt.
Kelly?
Det är okej.
Jag har allt under kontroll.
BRA GJORT APOLLO
- Hej. - Hej.
Du är också berättigad till en ledig kväll.
För att sova i så fall.
Så du har faktiskt ett hem?
Jag trodde att du sov på kontoret.
Ja. Vanligtvis. Men... Ibland sover jag med Jenny.
Jaha. Hon är säkert toppen.
Jenny? Ja. Det är hon.
Vill du träffa henne?
- Ja. - Hon kommer att älska dig. Kom.
Jenny.
Jenny, det här är Kelly.
Kelly, det här är Jenny.
Hon är precis som planet jag flög under kriget.
Jag har henne här för att få mina flygtimmar på helgerna. Sparar tid.
Vilken skönhet.
Ja. Verkligen.
- Vill du flyga? - Nej.
- Säkert? - Ja.
Okej. Kom.
Här är den näst bästa utsikten.
- Ser du de mörka delarna? - Ja.
Vi kallar dem hav.
Gravitationen är starkare i haven, så...
Vi har sökt landningsplatser i nästan varenda en av dem.
Här är Klarhetens hav.
Fasornas hav. Vi strök det tidigt från listan.
Ja. Det är dålig PR.
Så slutligen bestämde vi oss för Stillhetens hav.
Det är det perfekta stället.
När jag tänker efter vet jag mycket mer om månen
än om dig, faktiskt.
Jag vet inte ens varifrån du är.
Kansas.
Kelly från Kansas.
Hur hamnade du i reklamvärlden, Kelly från Kansas?
Tja, jag var fyra när min pappa stack och mamma miste huset.
Vi bodde i en bil.
En kyrka gav henne jobb med att sälja kakburkar.
Hon fick idén att vi skulle sälja mer om det var jag som knackade dörr.
Jajamän. Smart kvinna.
Kakburkar, sedan dammsugare, och skönhetsprodukter när jag blev äldre.
Ja. Vi reste landet runt, jag och min mamma.
Det var så vi kom på fötter igen.
Jag är ledsen för allt du gick igenom.
Var inte det. Jag...
Jag lärde mig tidigt hur man överlever.
Och vi har alla våra prövningar.
Henry berättade om förmaksflimret och hur du missade rymdprogrammet.
Jag ska allt ha ett samtal med Henry.
Fast jag håller inte helt med dig.
- Hur då? - Tja, jag...
Jag tror inte att våra snyfthistorier ska
lära oss hur man klarar sig i livet.
Jag tror att de ska ge oss lust att förändra den.
Cole!
Buzz försöker tjuvkoppla din Camaro!
Men lägg av.
Tja...
Bäst att du stoppar honom.
Ja.
Jösses!
Vi behöver prata.
Du har uträttat storverk, Kel.
Allmänhetens intresse har ökat kraftigt.
Du vann över senatorerna och säkerställde uppskjutningen.
Och därför bröt du dig in i mitt motellrum?
Som tack?
Nu när vi vet att hela världen kommer att se på,
har vi inte råd att förlora.
Vi måste vara förberedda att presentera en alternativ version
av månlandningen.
En alternativ version?
Alltså... Artemisversionen.
TOPPHEMLIGT -PROJEKT ARTEMIS
Hon var Apollos tvilling, reserven, du vet.
Vi behöver vara beredda att göra en liten film.
Något som visar oss där uppe, vandrande runt
och vinkande mot kameran.
- En låtsasversion, menar du? - Om allt går väl använder vi den inte.
Men i nödfall...
Vet du varför jag aldrig åkte i fängelse?
Troligen, men berätta.
För jag slutar alltid i tid.
En så stor hemlighet kan inte mörkas. Tusentals jobbar här.
Tja, tusentals jobbar vid en hemlig anläggning i öknen
där man experimenterar på en flotta av utomjordiska rymdkapslar
som vi fann på havets botten.
Och det har du aldrig hört talas om, eller hur?
Lägg av, det där är inte sant.
Kanske, kanske inte.
Men det enda du kan vara säker på är
att världen kommer att se amerikaner sätta USA:s flagga på månen.
Menar du att president Nixon stöder det här?
Det skulle han nog. Han vet inte om det,
liksom inte heller Cole Davis kommer att veta om det.
Vilket inte borde bli ett problem,
med tanke på allt annat du inte har berättat för honom
medan ni har kommit varandra närmare.
Jag menar, vad skulle en reko kille som han tänka om...
Du behöver inte säga mer.
Ingen kan undfly sitt förflutna.
Men jag kan få det att försvinna. För alltid.
Du behöver inte fly mer.
Jag lär behöva min assistent.
Självklart.
Och vi ska ordna ett team med pålitliga agenter.
Vem är den bästa regissör du har som ingen har hört talas om?
Du kommer älska honom.
STATLIG EGENDOM TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Den mest avsidesliggande hangaren på basen.
Ingen kommer in eller ut utan mitt tillstånd.
Vänta, ingen? Inte ens Cole?
Särskilt inte Cole.
Otroligt, Kelly.
Du tvingar mig ombord på ett plan
och tar mig till gudsförgätna Florida!
Sluta med det där!
Jag är medlem i regissörsförbundet.
Jag vägrar att bli behandlad så.
- Jag ringer min agent. - Det kan du inte.
Det kan jag visst.
Vi pratade ju om det här. Det är ett topphemligt jobb för staten.
- Jag fördubblar ditt arvode. - Okej.
Plus en bonus.
Ja. Det enda kravet är att ingen någonsin får veta vad vi gör.
- Oacceptabelt. - Du blir skjuten annars.
Hur hög är min budget?
Den är lika med kostnaden för att förvandla detta till månen
i två och en halv timme.
Det är kortare än Ben-Hur.
Jag kommer att behöva en kyl full med Tab där borta.
Och en massa underhuggare som inte ställer frågor.
Kelly, de här är inte riktiga skådisar.
Tja, bättre än så här får du inte.
Neil är 1,80. Är någon här 1,80?
Okej. Ni andra kan gå.
- Välj nu. - Vänta lite. Du där.
Du blir min personliga assistent.
Jag kallar dig Joseph, så ta inget personligt.
Gå och ställ dig någonstans.
Okej. Kan ni ta av er solglasögonen,
så att jag kan se era ögon och tro på er sanning?
Jag vill att alla gör en monolog.
Helst något klassiskt, men för Guds skull,
låt mig slippa se sju Hamlet.
Deras ansikten lär inte synas. De bär hjälm.
Va...
Hur ska jag kunna förmedla
den gastkramande rädslan av att vara på månen för första gången
om vi inte kan visa ett mänskligt ansikte?
Skådespeleri är en sport.
- Det är energi, kropp... - Var ställer jag grejorna?
Edvard?
- Hur kom du in hit? - Jag gick in genom dörren.
Vilken del av "om du pratar om det här blir vi dödade" förstod du inte?
- Och han är långsammast i New York. - Jag väljer fotograf.
- Det står i kontraktet. - Va? Du har inget kontrakt.
Han är bäst, alla fotografer är långsamma.
Vad vi verkligen behöver prata om, Kelly,
är produktionsdesign.
Vilka material ska vi använda för att återskapa månytan?
Den är ju bara en stor stenbumling.
Jag kan inte jobba så här.
Du vet hur jag är funtad.
Jag behöver detaljer.
Vi behöver detaljer. Specifikationer.
Är det dammigt, stenigt, blåsigt? Vad är ljuskällan?
- Solen. En stor lampa. - Var inte uppkäftig, Edvard.
Och vad är solens position i förhållande till landningsplatsen?
Ska vi bygga en kopia? Har vi en plan?
Har vi rymddräkter, och hur rör man sig i dem?
Och hur, Kelly, ser rymden egentligen ut?
Alltså, jag måste... Jag måste vila.
Var är min husvagn?
Vi måste hitta ett sätt att kopiera allt i simuleringsrummet.
- Okej. - Genast.
Vänta lite. Har jag en husvagn?
Din tystnad säger det jag redan vet.
Du har inte tänkt på hur man återskapar månen,
- varför tänka på en husvagn? - Vi borde ha valt Kubrick.
Vi måste få till den nya farkosten rätt.
Armstrong var förbannad,
och så kan vi inte ha det.
Hallå där.
Vänta lite. Det där är känsligt material.
- Henry. - Nix. Du får inte vara här.
Fotona är för arkivboken som Penguin ska ge ut.
- Vilken bok? - Fick du inte mitt PM?
- Nej. - Va? Du ska skriva förordet.
- Ska jag skriva förordet? - Ja, absolut.
- Jag? - Självklart.
- Jag har aldrig gjort det. - Redaktören vill det.
- Vi också. - Jag, skriva?
Var inte så ödmjuk. Vi tar ett foto av dig med...
- ...månlandaren. - Jag kan, men...
Säg: "Vi ska till månen."
- Vi ska till månen. - Bra!
Aldrin och Armstrong kommer att öva på varenda rörelse de ska utföra,
precis här i flera månader.
- Helt otroligt. - Ja.
Så det här ska föreställa månytan?
- Alltså, ja... - Ja.
Enligt vår uppskattning.
Det ser ut som en sunkig strand. Inte trovärdigt. Nej.
- Baserat på sediment vi har. - Joseph.
Det är från NASA...
Vänta. Jag tror inte att NASA använder det här
för att fara till månen. Aldrig. Nej.
Gå som om ni bär er mor genom öknen.
Hon är spröd men ändå tung.
Oj. Hallå.
- Förlåt. Hallå. - Åh nej.
- Det här är hemligt... - Stu, ingen fara.
- Topphemligt. - Lugn. Det är för boken.
Du lär höra om det.
Jag gör förordet,
- du får snart höra. - Okej.
Min Armstrong är en gnällig jäkel. Vi måste byta skådis.
Nej... Det gör vi inte.
Okej. Det får väl bli mediokert.
Edvard! Var är min sol?
Snyggt!
- Tjusigt. - Räkna ner åtminstone.
Okej. En gång till.
- En gång till. - Räkna ner från tre!
- Kom igen! - Nöjd nu?
Joseph, ge mig en Tab.
Du får komma till mig, för jag ser ingenting.
Hur lång tid ska det ta att ge någon en Tab?
Min hand är ju här.
Det här blir jättebra. Kom hit allihop,
- så tar vi ett foto för boken. - Jättebra?
Så här, alla säger: "Vi ska resa till månen!"
Vi ska resa till månen!
Jag kanske blundade. Ska vi ta ett till?
Du har inte synts till på sistone.
Jag kan säga detsamma om dig.
Hur klarar du det på första försöket?
Det är inte raketforskning precis. Känns det bra?
- De där frågorna... - Ja.
Jag gick igenom dem. Inget om Apollo 1. De lovade. Okej?
Det kommer att gå jättebra. Okej?
Kör på.
- Okej. - Kör.
Mr Davis. Det var inte lätt att få en intervju med dig.
Ha! Inte alls.
Har det någon juridisk betydelse när vi ser
Neil Armstrong och Buzz Aldrin gå på månytan?
Kommer området där de landar att vara USA:s egendom?
Vi skickar med en plakett med texten: "Vi kom i fred för hela mänskligheten."
Och det är precis vad vi menar.
Vad mer kommer NASA att lämna efter sig?
Fotavtryck, en amerikansk flagga och 12 bajspåsar,
vilket de tjatade om att jag inte skulle nämna, men...
Vi borde ha haft honom i TV tidigare.
Du bär en Apollonål.
Det stämmer.
Fruarna till männen på Apollo 1
gav mig den efter att vi miste dem.
Du var uppskjutningschef den tragiska dagen.
Vad gick fel med Apollo 1?
Med dina egna ord, vad hände?
Berätta om den dagen.
Okej. Här är några fakta.
New York Times skrev
att 20 000 säkerhetsrapporter loggades om den farkosten.
Så många att Gus Grissom hängde en citron utanför den.
Okej, besättning. Ska bekräftas. Plats.
Eld!
Vi har brand i cockpit.
Vi måste ut!
Mr Davis? Läste du de rapporterna?
Startplattledare, gå in och hjälp dem ut.
Startplattledare, stanna på C3.
Mr Davis? Läste du de rapporterna?
- Läste du de rapporterna? - Det är klart att jag gjorde.
Jag läste varenda en.
Syre under för högt tryck och en dålig ledning vid ett "kontakt ur"-test.
Det var mitt jobb att hitta alla fel, och jag missade det. Jag svek dem.
Det får jag leva med varje dag resten av livet.
Var det citatet du ville höra, din skit?
Ring upp din chef åt mig. Nu. Nu!
Vänta. Vad gör du? Vi har 20 minuter kvar.
Dra åt helvete.
Var inte arg på mig. Jag orsakade inte tre astronauters död.
- Ett ord till om astronauterna... - Hör du!
Släpp mig. Om du säger ett ord till...
Säg ett enda ord till om dem!
Du känner inte dem! Du ska inte prata om dem!
Släpp mig! Släpp!
Släpp!
Förstår du?
Jag pratade med producenterna, och de lovar att inte sända intervjun
om de får en exklusiv intervju med Armstrong efter landningen.
Men vi miste Hedges. Han tänker rösta nej.
- De skulle ju inte fråga om det. - Tja... De ljög.
Folk ljuger ibland, Cole.
Du kunde ha hjälpt dig själv och programmet
och prövat på det själv. Eller?
Skyllt på NASA.
Skyllt på systemet.
En halv miljard dollar i anslag stod ju på spel.
Det är lätt för dig att ljuga, som gör det jämt.
Du har alltid det valet.
- Du borde testa sanningen. - Varför denna skenhelighet?
Jag tänker aldrig ljuga om de männen eller den dagen.
Förstår du det?
Du kan tänka vad du vill om mig,
men jag kostade inte världen en dröm för att jag tappade humöret.
Det här är uppskjutningskomplex 34, där Apollo 1-tragedin inträffade.
Det här är en hyllning till våra fallna hjältar,
de modiga män som banade väg för vår framgång.
Låt oss hedra dem med en tyst minut.
Edvard, det ser fantastiskt ut.
Jag ser inga trådar. Hur bar du dig åt?
Jag blockerade ut dem. Väldigt enkelt.
Gammal teknik.
Nej. En gång till. Från början.
Försök få till lite mer stuns den här gången.
Ni är ju på månen.
Bra.
- Jösses. - Jag orkar inte med den här dagen.
- Kära nån. Vänta lite. - Joseph, det brinner.
Jag släcker den.
Glöm inte SSTS-metoden.
Okej. Kan ni ta ner dem? Förresten, lämna dem kvar där.
Låt dem begrunda vad de gjorde.
Jag ger upp. Jag tar lunch.
Se vad ni gjorde. Ni fick henne att ta lunch tidigt.
Det är ert fel.
Jag sätter fem dollar på att du är dålig på ursäkter.
Jag letade överallt efter dig.
- Fem dollar, tack. - Jag har en idé.
Vadå?
Kom. Jag berättar på vägen till Louisiana.
Nej. Vill du försöka med Vanning?
Jag har en middagsinbjudan åt oss ikväll. Kom.
Ikväll? Vi hinner aldrig. Det är 80 mil bort.
Vi hinner. Kom. Lita på mig.
Oj, vänta. Nej.
- Nej, nej. - Vadå "nej"?
- Vi kan inte... Det finns... - Vill du ha Vanning eller ej?
- Nej, jag... - Kom nu.
Vi kan ta ett reguljärt flyg. Om vi...
Nix. Det går inga reguljära flyg just nu.
Kom. Klättra upp bara.
Det är allt du behöver göra. Klättra upp och hoppa in.
- Sätt foten där. - Okej, ta de här.
- Vi har bråttom. - Okej.
Vänta lite.
- Perfekt. - Vänta lite.
Det går bra.
Gillar du utsikten?
Wow! Fantastisk!
Du blundar säkert.
Nej.
Du har säkert fler sydstatsdialekter
bland allt annat du kan. Klarar du Louisiana?
Ja. New Orleans eller Baton Rouge?
- Varifrån hans fru kommer. - Okej.
Cole Davis.
Och du måste vara miss Kelly Jones.
Kom in, bara.
Tack för inbjudan till middag.
Alltså... jag hörde att du var från New York City.
Jösses nej. Jag bara jobbar där. Jag är från Louisiana.
Från vaggan till graven.
- Jag är från Virginia. - Är du? Vi är släkt.
Tex Ritter sa jämt att Virginia var Texas moder.
Vi visste inte vem pappan var, men misstänkte att det var Louisiana.
Min mamma älskar den vitsen.
- Det var hon som kom på den. - Så färgstarkt.
- Du är kul. - Vilket vackert hem.
Så, hur går valkampanjen, senator?
Ärligt talat är politik mest en hobby för mig.
Att tjäna Kristus är mitt heltidsjobb.
Det pågår ett krig mot religionen i vårt land.
En del lägger skulden på forskning.
Tja, det var forskning som förde oss hit ikväll.
Du lärde dig en läxa om vådan med stolthet
på Apollo 1, eller hur, Cole?
Forskningen har faktiskt fört mig närmare Gud, sir.
Det tog sex dagar för Herren att frambringa det vi känner som skapelsen.
Och den sjätte dagen gav han oss herravälde över den.
Personligen tar jag det som ett ansvar.
Du låter som en som är hemmastadd i kyrkan.
Jag kan inte tänka mig en större trosgärning
än att resa till stjärnorna.
"Himlarna vittnar om Guds härlighet, himlavalvet förkunnar hans händers verk."
En av Jolenes favorittexter i Psaltaren.
Ni förstår, när våra mannar återvänder från rymden
tror de mer på Gud, inte mindre.
När vi landar på månen,
tack vare miss Jones här, får hela världen se det.
Det är mitt hopp att folk överallt ska känna närvaron av det gudomliga.
Tja...
...du har verkligen gett mig mycket att fundera över, unge man.
Du fick dem verkligen att köpa det.
Jag spelade inte.
Man kan faktiskt övertyga folk bara genom att vara den man är.
Vi har ingen brådska, så vi behöver inte flyga hem.
Det där var inte att flyga.
Kom igen. Öppna ögonen.
Litar du på mig?
Håll i dig.
Det här är den roliga delen. Glid ner bara.
Perfekt.
Jag har varit oense med NASA:s program tidigare.
Men efter mycket eftertanke och bön
har jag beslutat att rösta ja.
Ja!
Kom igen.
Jag har en sak att visa dig.
- Vad... - Följ med mig.
Jag visste inte hur det skulle gå, för man vet aldrig med de där typerna.
Jag har aldrig gillat honom förut, men nu gör jag det.
Okej!
- Vad mörkt det är här. Du... - Nästan framme.
- Det är lite läskigt. - Det är alldeles här framme.
TACK TILL MÅNEN OCH TILLBAKA!
Vi ville visa vår uppskattning.
- Kära nån. Det är för mycket. - Tack.
- Jag kan inte fatta det. - Det var Walter.
Åh, Walter? Jag vet att du gjorde allt det här.
- Lite grann, bara. - Jag vet att det var du.
- Alla hjälpte till. - Inte illa, va?
Innan jag glömmer. Här.
En lista med saker att säga när du tar det första steget.
Jag vet att alla frågar. Jag tänkte ge dig några förslag.
Tja, jag tänkte bara säga:
"Titta vilka coola stenblock", eller så.
- Jag fixar det, Kelly. - Okej.
Men tack.
Jag menar det. För... För allt.
Ingen bryr sig nog mer om månprogrammet än Cole Davis.
Kul att se att han har hittat något annat att bry sig om.
Jag är ingen astronaut, men får jag stjäla dig för en dans?
- Ja. - Ja? Kom.
Räknar du dagarna tills du kan återvända till Manhattan?
Inte direkt.
Bra.
Upp lite. Perfekt. Kom närmare med strålkastaren.
Kom närmare. Var inte blyg.
Fortsätt. Fortsätt. Fortsätt.
Lite till. Bra.
Mina damer, vad tycks?
- Lance, det är otroligt. - Jättebra.
Det behövs nog lite mer stoft och bättre skådisar,
men det har jag gett upp om.
Jag släpper det.
Och stopp. Okej.
Där har vi solen.
Jag har spelat med i alla dina valser
för att det var kul eller för att det var rätt åt dem,
men det här känns...
Jag vet.
Det är nästan klart.
Det här är från mig.
För uppskjutningsdagen.
Lova att inte öppna förrän då.
- Jag lovar. - Okej.
Ni ska inte röra er som monster.
Ska de hoppa så högt?
Jag ger dem lagom längd,
så att de verkar vara på månen. Men tack för påpekandet.
Buzz, inte riktigt så högt.
Och Armstrong, sluta se på mig för godkännande.
- Var på månen. Jag är inte här. - Han har kul.
Han söker min blick. Sluta flörta och var på månen.
Det som var science fiction igår är fakta idag.
Metoderna skiljer sig åt,
men det viktiga är att imorgon bitti
kommer människan att lyfta mot månen.
God kväll. Jag heter Walter Cronkite.
Och så här kvällen före människans första försök att landa på månen,
går alla förberedelser som de ska.
Väderutsikterna,
och med astronauternas hälsa, däribland Neil Arm...
Ja?
Du kan verkligen såra en.
Du hörde aldrig av dig.
Jag har inte ditt telefonnummer.
Du flydde.
Det är det du är bäst på.
Er alternativa version är fel. Jag borde inte gått med på den.
Jag hoppar av.
Sätt dig.
Så vem är vi idag?
Få se.
Helen Parker.
Du kan säkert härma ett brittiskt uttal bra.
Vill du sticka iväg och vara Helen? Varsågod.
Helen behöver inte se sig om hela tiden.
Ingen kommer att jaga dig.
Såvida inte?
Du får aldrig tala om för någon att Projekt Artemis var verkligt
och att månlandningen var fejkad.
Jo, beträffande det, ändrade planer.
Vi kommer att sända den alternativa versionen.
Oavsett vad.
Ni tänkte aldrig sända den verkliga landningen.
Det här är inte bara en kapplöpning om månen
utan om vilken ideologi som ska bli den dominerande.
En av mina killar ska rigga månlandarens kamera att bara sända ljud.
Vi ska synka med deras ljud och använda er fejkade inspelning
från början till slut.
Låt mig vara den första att tacka dig å USA:s vägnar.
Såja, var inte sorgsen. Alla får det de vill ha.
Du får ett nytt liv utan ett skumt förflutet att fly undan.
Och världen slipper sova under en kommunistisk måne.
Okej. Panama väntar.
Bäst att du skyndar dig, annars missar du ditt flyg, Helen.
Detta är en typisk måltid för astronauterna
ombord på Apollofärderna.
Havregrynsgröt, rostat bröd,
och en speciell tyngdlöshetspåse. Tang, energidrycken till frukost.
Och mer C-vitamin än apelsinjuice.
Energidrycken Tang, för rymdfarare och familjer på jorden.
CBS News presenterar Människan på månen.
Den episka resan för Apollo 11-projektet
fram till denna historiska händelse.
Presenterat av Western Electric,
tillverkare av delar till Bell System.
Och International Paper Company, där goda idéer trycks...
MÄNNNISKORNA BAKOM APOLLO
LYCKA TILL, APOLLO 11
PRIVAT ASTRONAUTFRUARNAS BRUNCH
Vad gör du här?
Jag måste visa dig en sak.
Det skulle vara en reservplan.
Det var så han motiverade det. En försäkring.
Ifall vi misslyckades.
Bra att veta att du aldrig trodde på oss.
Jag vet att du är upprörd.
- Jag förstår... - Vad förstår du?
Berätta vad du förstår.
För du förstår inte ett skit om sanningen.
Om ni fejkar rymdresan... Om ni gör det,
har varenda uppoffring vi gjort varit förgäves.
Jag vet att jag gjorde fel. Jag vet.
Men du vet att ni inte hade kommit ända hit utan mig.
Jag kunde ha gått min väg igår, men det gjorde jag inte.
Jag återvände för att rätta till det här.
Rätta till vad?
Moe stängde av månlandarkameran, och om vi inte fixar den
kommer detta att bli den version världen ser.
Så det är ingen reservplan.
Vad du är bra på att inte lämna mig något val.
Okej, vi fixar det.
Men när det här är över, vill jag aldrig se dig mer.
Så går det när man jobbar åt Richard Nixon.
Jag öppnade boken, Ruby.
För tidigt.
Det var i precis rätt tid.
...rätt atmosfär för uppskjutning,
alltså en blandning av syre och kväve.
Sextio procent syre och 40 procent kväve i atmosfären.
Astronauterna själva andas förstås rent syre
i sina rymddräkter.
Strax får vi se ännu ett viktigt test
där både teamet för...
...uppskjutningsraketen och rymdfarkosten
förenas med befälhavaren Neil Armstrong
för en noggrann kontroll av felsökningssystemet.
Det här är systemet...
Vi sänder direkt från Cape, en härlig dag för att skapa historia.
Vi bevakar själva uppskjutningen härifrån,
och våra kollegor i Houston
bevakar Apollo 11:s historiska färd,
med hjälp av rymdkontrollen.
Hör ni!
Den är trasig.
Förförstärkaren på kameran.
- Den är paj. - Kan du laga den?
Jag kunde anpassa en del från en TV...
Bra. Det finns många TV-apparater här.
s TV-apparater... De är gamla.
Jag menar en toppmodern färg-TV.
Hur fort kan du skaffa en?
Hur fort kommer vi till en TV-butik?
- Jag? - I värsta rusningstrafiken någonsin.
Jag måste preppa killarna.
Ge mig bilnycklarna.
Okej, jag förhalar lite.
Skynda på. Kör, kör.
Hotellen är fullbelagda.
Det är så mycket folk vid Kennedy Space Center
att det visst är nästan omöjligt att komma in eller ut.
Kelly, lite saktare.
Allt väl där i baksätet?
- Ja. - Nej.
Sluta med det där, snälla.
Där. Där är butiken.
- Nej! - Det är stängt.
- Va?
Nej då. Inte alls.
Kelly.
Vad väntar ni på? Sätt fart!
- Jadå. - Okej.
Okej.
Okej...
- Den här blir bra. - Ja, okej.
- Jag når inte upp, bara. - Kom igen, Don. Bra.
- Okej, försiktigt. - Skynda på, killar.
Jösses. Jag kan inte åka i fängelse.
Jag sköter det här.
Hon är bra.
Ja.
Lycka till på resan, killar.
Om ungefär fem minuter
får vi se befälhavaren, Neil Armstrong,
gå över landgången 98 meter upp.
- Färden i skåpbilen... - Kom igen!
...till startplattan kan ta ungefär 15 minuter.
Därefter bordar astronauterna den första av två hissar
för färden upp till 98-metersnivån på startplattan,
där de sedan klättrar in i rymdfarkosten.
Stopp. Allt som ska med är med.
Nej. Flygdäck vill ha den här på skeppet.
- Flygdäck här. Släpp fram honom. - Uppfattat.
Gå.
Vi måste inleda, annars missar vi tidsfönstret.
Ge honom en minut.
...98-metersnivån,
alla tre astronauterna är nu ombord på rymdfarkosten.
För några minuter sedan satte sig astronaut Buzz Aldrin i mittsätet...
Kabinen är nu förseglad, hör jag. Nedräkningen har börjat.
Så kommer de att sitta vid starten.
CDR, STC, hör ni mig?
STC, högt och tydligt.
- God morgon, Neil. - Landgången är infälld.
Välkomna ombord.
Apollo 11 är klar för start om T-minus tio minuter.
Okej.
Han är här.
Den är inkopplad.
Jag tror det åtminstone.
Stu, vad tusan betyder det?
Jag hade bara några sekunder. Jag hann inte testa den. Jag...
Okej. Sätt dig.
Jaha, lystring!
Vad som än händer här idag
kommer jag att stå bakom varje beslut ni tar.
Över 400 000 personer har jobbat på detta program i snart tio år.
Allt för att hålla en mans löfte till världen.
Så låt oss hålla löftet.
Okej. Ge mig "klart/ej klart" för start.
Uppfattat. Alla stationer, redo för slutkontroll.
- MACE. - Klart.
- ECS. - Klart.
- EPS. - Klart.
- Sekvensering. - Klart.
- GNS. - Klart.
- SCS. - Det här är det bästa.
De går igenom hela raden, och varenda...
...tekniker måste svara "klart" eller "ej klart" för start.
Vem som helst av dem kan stoppa det.
CFAT. SCE, kan du ge mig "klart" nu?
CSE klart.
Okej. Allt klart för start.
CBTS, det här är CSA 9.
Tjugo sekunder till start.
Femton sekunder. Styrningen är intern.
...tolv, elva, tio, nio...
Tändningssekvens inleds.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Alla motorer igång.
Vi lyfter.
Har passerat tornet.
Houston, ta över.
Moe Berkus vill träffa er. Båda två.
Apollo 11 är på väg,
400 000 km bort,
...där månen inväntar människans första ankomst.
Färden tar tre dygn.
Och rymdfarkosten som tar dem dit...
Kelly har berättat allt.
Bravissimo.
- Lägg av. - Det var historiskt.
Hej, Helen. Förlåt. Kelly.
Jag hörde att du återvände, så det gjorde jag med.
Jag tog mig en liten titt på månstudion,
och den är helt perfekt.
Utmärkt jobbat.
Om du tror att jag låter dig sända en låtsasversion av det här,
går jag till pressen genast.
Cole.
Gå du till pressen. Visa dem månstudion.
Men då kommer ingen någonsin att lita på NASA:s legitimitet igen.
Det här är en fråga om nationens säkerhet.
Sändningen måste äga rum i en kontrollerad miljö.
Du av alla borde förstå det.
Uppdraget handlar inte längre om att landstiga på månen,
utan om att låta världen se USA besegra Sovjet på TV.
Jag har ett flyg att passa.
Jag är tillbaka i tid för månutsändningen.
Jag tänkte se på den här.
Med dig, Kelly. På månen.
Hör ni. Vi skapar historia.
Allt du sa om mig är sant.
Jag är en bedragare och har alltid varit det.
Mitt riktiga namn är inte Kelly.
Alla historier jag berättade
om hur min mamma och jag sålde produkter dörr till dörr,
de var sanna.
Det var bluff alltihop.
Vi började smått, men så växte det.
Fastigheter och försäkringar.
Och...
...när jag var 16 drog en typ i North Dakota pistol
och mamma drog sin först och dödade honom.
Hon sa åt mig att springa, och det gjorde jag.
Hon kom i fängelse och jag såg henne aldrig mer.
Jag förfalskade dokument och använde falska namn för att få jobb.
Men när jag kom till New York fann jag reklambranschen.
Den var som svindlerierna mamma lärde mig, men den var laglig.
Jag ljög för så många människor.
De värsta lögnerna var de jag intalade mig själv.
Att alla gör det. Du vet. Det är bara ett stort spel.
Men när jag kom ner hit...
...mötte jag dig.
Jag lärde mig hur det är att vara en del av något verkligt.
Moe erbjöd sig att utplåna mitt förflutna.
Jag trodde att jag ville det, men...
Jag vill inte fly längre.
Moe är en värdig motståndare, men han har mött sin like.
Jag lovar att detta är sista gången jag lurar någon för att få det jag vill.
Jag lovar.
Kan du göra det utan att ljuga?
- Absolut inte. - Jag trodde inte det.
Så vad är planen?
Varför träffas vi här?
Moe avlyssnar allt. Han är rena Houdini. Han är överallt.
Okej, Moe vet inte att vi har lagat månlandarkameran.
Vi har skapat en plan för det.
Vi behöver bara få honom att tro att vi sänder den fejkade månlandningen,
fast vi egentligen sänder den äkta.
Kan vi rigga utrustningen
så att den sänder de äkta bilderna från månlandaren?
Kom igen, hör ni.
Ni räknade ut hur vi ska landa på månen. Ge mig något.
Okej, hypotetiskt sett kan vi koppla om den.
Så att den bara mottar sändarsignaler från rymdkontrollen.
- Ja, och synka den med vår sändning. - Ja.
Hör ni, killar.
Moe Berkus skickade de här för att testa kamerasändningen.
- Moe... Moe Berk... Ja. - Moe Berk... Moe Berkus.
Menar ni att ingen av er fick telefonsamtalet?
Typiskt. Okej, var är kameran?
Allt okej?
Kan ni lägga på ett kol?
Don, du kan ta ut cigaretten.
Förlåt. Jag har aldrig rökt en cigarett förut.
Jag gillar det inte.
Apollo 11, Houston här.
Klartecken för omloppsbana.
Bekräftar. Månen nästa.
Apollo 11, det här är Houston.
Alla era system ser bra ut. Ni är på väg bakom.
Vi hörs när ni kommit runt. Kom.
Och vi förlorar kontakten
medan Apollo 11 går runt månen.
Klockan är 15:30 östkusttid.
Kl 15:46 bör vi få den första signalen från månmodulen.
Uppskattat tittarantal: hundratals miljoner.
Kanske omkring 400 miljoner människor
ser denna TV-utsändning idag av den största händelsen...
Killar.
Okej. Vi kör.
Lite mer. Bra gjort, allihop.
Killar, när ni hör min röst, hör ni Gud.
Det här är en fejkad måne,
- men verklig för världen. - Showtime.
Er regering tackar er för det arbete ni ska utföra.
Sabba inte det här.
Vad är det här för smörja?
- Jösses. - Ursäkta mig.
Det där är Tab, och det här är min stol.
- Kelly, lös det här. - Lance, tack så mycket.
Alltså, de här bildskärmarna är vår sändning.
Ja.
Okej. Och sedan...
Och TV-bilden är direktsändningen.
APOLLO XI DIREKT FRÅN MÅNEN
Bra.
Joseph, jag sätter mig.
Jösses. Är du verklig?
Jag är regissören, Lance Vespertine.
Håll dig undan, va?
Jag skulle vilja säga att det är ett nöje, men hittills inte.
Duvan är i duvslaget.
Uppfattat.
Ni bör ha kontakt nu, Houston.
Eagle, vi ser er nu. Det ser bra ut. Kom.
Vi ser jorden genom vår vindruta.
Flygchefen, vi är klara för landning.
Uppfattat. Förstår. Klartecken för landning. 900 meter.
Eagle, det ser bra ut. Klartecken.
Enligt positionskontrollen har vi missat målet en aning.
Fyrahundratjugo meter. Ser fortfarande bra ut.
P30.
Sex plus 2-5.
Omkring 820 verkar det som.
Sänker farten.
Flygchefen, det här är Eagle.
Stillhetens hav är stenigare än väntat.
Vi måste fortsätta 300 meter till.
Hör ni.
Vad innebär det?
- Bara bränsle för 15 sekunder. - De bör avbryta.
Neil klarar det, bara de låter honom göra det.
BRÄNSLE
Avvakta, Eagle.
Vi beräknar hur det påverkar våra bränslereserver.
EECOM säger högst 15 sekunder. Förbered att avbryta.
Flygchefen,
vi har kört lyckade tester med den marginalen. Låt dem landa.
Trettio. Trettio sekunder.
- Det är lögn. - Du ljög.
Jag har lärt mig nya trick. Sätt er.
Okej, nu gäller det bara bränslet.
Kom igen.
Eagle, ser bra ut. Ni har klartecken.
Fyrahundratjugo meter. Ser fortfarande bra ut.
Hundra meter, landar vid fyra.
Trettio. Trettio sekunder.
Ner 2,5. Framåt.
- Framåt. Bra. - Uppfattat.
Elva framåt. Sjunker fint.
Sextio meter, 4,5 ner.
Fem och en halv ner, nio framåt.
Det är bra.
MÅNKONTAKT
Kontaktljus.
Stopp i maskin.
Flygchefen.
Bas Stillhetens hav här.
Eagle har landat.
Uppfattat, vi hör här nere.
Många här är nästan blåa i ansiktet.
Vi andas igen. Tack så mycket.
Oj. Kära nån.
Vi kommer att vara upptagna en stund.
Okej, allihop. Hör upp.
Fokusera. Vi är bara halvvägs i mål.
Vi tar över från och med nu. Tack ska ni ha.
På plats, allihop. Var alerta.
Var alerta!
Edvard, gå därifrån. Du tar kål på mig.
Edvard, vi är klara. Nix. Du är klar. Nog med finjusteringar.
- Är du ekot, eller? - Nej, det är jag inte.
Det är systemet vi skapade innan du kom hit.
Kameran sänks ner.
SÄNDNING
Tre, två, ett, börja.
Och vi har TV-bild.
Är bilden bra?
Det är mycket kontrast i bilden.
Uppfattat, TV-kretsen fungerar,
och vi hör er klart och tydligt.
Uppfattat.
Okej. Kan ni verifiera er position,
öppningen jag bör ha i bild?
Avvakta.
Armstrong, var beredd att kliva ur.
Ditt visir.
Jag öppnar dörren för utträde.
Okej, Neil, vi ser dig komma nedför stegen nu.
Okej, vänster.
Och höger.
Vänster och höger.
Vänster fot ner. Vänster fot ner.
Försiktigt. Kliv ner.
Och landa.
Hur vet du i förväg vad han ska göra?
NASA har övat på det här, och Kelly lånade det.
Stal det.
Jag anlitade visst rätt folk.
Okej, då kör vi.
UTSÄNDNING
Det är sömlöst. Otroligt.
Jag står vid stegens fot.
Månlandarens landningsplattor sjunker bara ner några centimeter i månytan,
men ytan verkar vara väldigt finkornig när man kommer nära.
Nästan som pulver. Väldigt finkornigt där nere.
Jag kliver av månlandaren nu.
Ett litet steg för en människa...
...ett jättekliv för mänskligheten.
Det hade tagit flera år att komma på något lika bra.
Ja.
Var det med i manus?
Nej.
En bra replik.
Det är en enkel sak att hoppa ner från ett steg till nästa.
Nu avtäcker Neil plaketten.
"Här satte människan från planeten jorden
- först sin fot på månen, juli 1969 e. - Kr.
Vi kom i fred för hela mänskligheten."
Är du redo för kameran?
Neil, det här är Houston. Kameravinkeln är okej.
Kan ni rikta den lite mer åt höger. Kom.
Okej.
För mycket åt höger.
Kan ni ta tillbaka den fyra, fem grader åt vänster?
Okej. Det ser bra ut, Neil.
Columbia, det här är Houston, AOS. Kom.
Neil Armstrong har nu varit på månytan
i nästan 45 minuter.
Bas Stillhetens hav, det här är Houston.
Kan vi få er båda i bild en stund?
s president vill säga några ord till er. Kom.
Det vore en ära.
Varsågod, herr president.
Houston här. Kom.
Hej, Neil och Buzz.
Jag pratar med er via telefon från Ovala rummet i Vita huset...
Det kryllar av Secret Service-agenter här.
...och detta är säkerligen det mest historiska telefonsamtalet någonsin.
Och medan ni pratar med oss...
Han påminner faktiskt mycket om dig.
Säg inte det. Inte ens på skämt.
Vi står stilla medan presidenten mal på. Rör er inte.
Armstrong, jag ser särskilt på dig.
Under ett ovärderligt ögonblick i mänsklighetens historia...
Kennedy, vi kör direkt.
Cole, har ni bild?
Sändningslampan lyser inte här uppe.
Vad menar du, Neil? Funkar den inte?
Säg det du. Har ni bild?
Kameran visar varning för strömsprång.
Jag tror att den har lagt av. Ser ni oss fortfarande?
Ja, jag ser er fortfarande.
Ett ögonblick, Neil.
Enligt Neil lyser inte sändningslampan där uppe.
Säkert att kameran funkar?
Jag satte i en ny del. Den borde funka fint, men...
- Men vadå? - Men... Jag hade bråttom.
Fan också.
Vad är det för fel?
Vi vet inte om kameran på månlandaren fungerar.
Jag tror att det är er sändning som går ut.
Ser sändningen på er TV ut som i er studio?
Jag kan inte avgöra om det är vi.
Testa. Låt en av era agenter vinka lite eller så.
Jag kan inte. Alla är här.
- Vad tusan är det där? - Jag vet inte.
Några tum till, så syns han i bild.
Bara en tum.
Står det där i ditt jädra manus?
Joseph, fanns det tillägg i manus?
...representerar inte bara USA
utan fredens människor från alla länder...
Oj, Busis. Jösses! Kissemiss.
Busis! Busis!
Vart ska du ta vägen?
- Busis. - Kelly?
- Kom hit. - Katten?
Kom hit. Kom hit.
Känner du den där katten?
Kissemiss!
Kom hit, din rara... Kom, din lilla jäkel.
Kissemiss.
- Kom hit! - Nej!
Kelly, vad tusan pågår där borta?
Kelly? Kelly?
Spring runt åt andra hållet!
Busis! Busis!
Kissemiss!
Fånga honom! Fort.
Sätt fart! Kom.
Kom hit. Det är ingen fara.
Busis. Kom hit bara.
Var tysta bara. Var tysta!
Kom hit, kissemiss. Kom hit, lilla raring. Du känner mig.
Nej!
Och tack så väldigt mycket.
Jag och vi alla ser fram emot
att träffa er ombord på Hornet på torsdag.
Jag ser mycket fram emot det, sir.
Det där är era killar, Cole.
Ja! Det där är våra killar!
Ja. Jag vet att ni vet det.
Jag vill bara påminna alla om vad vi gör här idag.
Det där är våra killar.
Fortsätt.
Vad är det jag tittar på här?
Det är månen.
Neil, det här är Houston.
Har ni Hasselblad...
Är det där verkligen månen?
Ja. Och vi fick ungefär...
- Jösses, den ser konstgjord ut. - ...knappt tio kilo...
...noggrant utvalda men ej dokumenterade prover.
Houston. Uppfattat. Bra gjort. Klart slut.
Vi lämnar månen preliminär tid kl 111:37:32.
Jag trodde aldrig att jag skulle få se månen i närbild.
Inte jag heller, Walter.
På polska säger vi "na zdrowie".
- Okej. Na zdrowie. - Okej. Kelly.
- Kelly. - Lite bättre.
- Ja? Vadå? - Jösses, säg det. Bara en gång.
Du är den bästa regissör jag vet.
Jag vet. Alltså, jag vet att vi inte får prata om det här,
men Kelly, det skulle se så fint ut på mitt CV om... Bara...
Den som knystar om det här till någon
får tillbringa resten av livet i en mörk, kall fängelsecell
på en namnlös ö.
Och nu, för att skölja ner skumpan,
med tack från USA:s regering, lite skotsk whisky.
Edvard.
Jag tar ett glas.
Jag gjorde en miljarddollarshow i TV för en tittare.
Hoppas att du gillade den.
- Skål. - Den var ett... perfekt misslyckande.
- Just det. Skål. - Skål.
Får jag prata med dig lite?
Inte många har brutit mot mina order
och haft livet i behåll.
Å andra sidan har inte många heller räddat mitt skinn.
Det hade varit jäkligt svårt att förklara hur den där katten hamnade på månen.
Du är tamejtusan en amerikansk hjälte.
Bra jobbat.
Det dräller av journalister här omkring.
Så vi kan inte ta bort något härifrån förrän efter återkomsten.
Till dess, förstör alla dokument med koppling till inspelningen.
Ditt namn kommer att raderas från historieböckerna.
Din historia skrivs om.
- Då är jag fri att gå. - Det är du.
Fast... jag kunde behöva någon som du för ett kommande projekt.
Nej tack.
Som du vill. Svårfångad, men okej.
Om du någonsin behöver mig... bara ropa. Jag lyssnar förmodligen.
Moe.
Finns det verkligen utomjordingar?
De finns mitt ibland oss.
Flyg med mig till månen
Ända till stjärnorna, bevars
Låt mig se våren spira på Jupiter och Mars
Fyrahundratusen kilometer.
Tänk på vad Neil Armstrong sa,
hans första ord när människan satte sin fot på månen:
"Ett litet steg för en människa, ett jättekliv för mänskligheten."
Och en dag som aldrig kommer att upprepas.
En dag som ska leva i historien, liksom dessa ord,
som skolbarn kommer att lära sig utantill...
Armstrong, du har en framtid. Inte som skådis. Jösses, nej.
Jaha, Kelly, Patty... Heter du Patty?
Jag heter Ruby.
- Vi klarade det. - Nej, inte alls.
Vi sänder från land.
Swim One har Apollo i sikte.
Tja, om kapseln landar 15 kilometer bort
blir det på gränsen att vi kan se den...
Kom igen nu. Kom igen.
De är tillbaka från månen.
Astronauterna Armstrong, Aldrin och Collins
landar i Stilla havet, sydväst om Hawaii.
Du förtjänar väl en cigarett.
- Kompis. - Ja, jag...
Jag ville inte börja gråta där inne.
Jag vet att du inte ville ha med kameran där uppe,
men att se det där var...
...livsförvandlande.
- Vi klarade det. - Det gjorde vi, kompis.
Du, det är 1969. Vi hann innan årtiondet tog slut.
- Jag vet. Med minsta möjliga marginal. - Ja, vi hann.
- Titta vem som kommer där. - Hej.
- Gå nu. Stick. - Ja.
Du, det är inte för sent för dig heller, grabben.
- Tack, Henry. - Okej.
Hej.
Vi klarade det.
Hej, ungar.
Jag skickade en man till månen.
Vet du...
Jag fick aldrig veta ditt namn.
Winnie.
Winnie. Trevligt att träffas, Winnie.
Du vet, ryssarna... de påstår
att vi filmade alltihop i en studio.
Varifrån fick de en sådan galen idé, kan man undra.
Vem bryr sig om vad de tror?
Sanningen är sanningen även om ingen tror på den.
En lögn är en lögn även om alla tror på den.
Du lyckades verkligen med det här.
Ända ner till månstoftet.
Synd att det är fejkat.
Var det där fejkat?
Nej, det kändes väldigt verkligt.
...tolv, elva, tio nio... Tändningssekvens, fem...
Bengt-Ove Andersson