ПЛЕТОРА, МЕЙН
Дай да те гушна. Тук съм.
Много съжалявам. - Ще се оправиш.
Съжалявам, че не успя да дойдеш.
Какво ще правим сега?
Трябва да изберем цветя. - Да.
Не мога да повярвам, че са за погребението на баща ти.
Така и не разбрах защо се премести.
Ако имах работа като твоята, не бих я оставила за нищо на света.
Благодаря за подкрепата и насърчението, мамо.
Обичам те. Ще си оставя нещата.
Лилии. - Моля?
Цветята за погребението...
Лилии.
Много се радвам, че си дойде.
Аз също.
Той много те обичаше.
Кой?
Баща ти.
Да, аз...
Да, знам.
Как върви погребалното слово?
Става едно от най-хубавите неща, които не съм написала.
Изреди пет неща, които обичаше в него.
Това не е пазарски списък.
Само пет неща.
Просто е.
От сърце.
Спокойно, ще се справиш.
Събрали сме се да почетем уважавания, великодушния Андрю Блум,
обичания от всички кмет на този хубав град,
съпруг на любимата ни Джени Блум
и баща на милата и прекрасна Лили.
Лили, заповядай, скъпа.
Здравейте, благодаря, че сте тук.
Ще почета паметта на баща си, като споделя с вас
пет неща, които обичах в него.
Той...
Съжалявам.
НИКОГА ПОВЕЧЕ
Здрав стол.
Така ли?
Съжалявам.
Имах тежък ден.
Би ли слязла оттам?
Всичко е наред, благодаря.
Напрягам се да те гледам там.
Моля те.
Моля с черешка отгоре?
Добре съм.
Четох, че черешките мараскино остават в стомаха седем години.
Или причиняват рак, едно от двете.
Не знаех за черешките мараскино.
Може и да съм си го измислила,
обаче са гадни.
Да, определено.
Какво стана?
Моля?
За какво беше това? Неволно станах...
Заради жена ли?
Или заради мъж?
Заради стол ли беше?
Да.
На кой етаж живееш?
Първо ти.
На последния, до сестра ми и зет ми.
Какво работиш?
Неврохирург съм.
Смешно ли е?
Ама ти говориш сериозно. - Да.
Наистина ли?
Майчице. Извинявай.
Не, много съжалявам.
Извинявай.
Учил си твърде много, за да се смея така.
Ужасна съм, съжалявам.
Взех те за някой криптаджия.
За такъв ли ме взе? - Не, не.
Или за особено скъпо жиголо.
Наистина съм скъп.
Никакви целувки по устата.
Защо не съм те виждал досега?
Сигурно защото не се е налагало да си оперирам мозъка.
Освен това не живея тук.
Нахлула си в сградата ми?
Гледката е прекрасна.
Така е.
Как се казваш?
Лили.
А ти? - Райл.
Райл чий?
Кинкейд.
Сега си го измисли.
Защо да си измислям? - Ами...
А твоята фамилия?
Да спрем дотук.
Просто питам. - Беше ми приятно. Всичко хубаво.
Възпитано е да се представиш. Няма да те преследвам.
Малко ми е неудобно.
Каква е фамилията ти? - Блум.
Казваш се Лили Блум? - Да.
Става и по-зле.
Няма начин, изключено.
По-лошо от Лили Блум? - Направо не ми се говори.
Аз обожавам цветя...
и отварям цветарски магазин.
Това ми е мечтата.
Стига, предупредих те.
Лили Блум цветарката.
Изобщо не звучи нагласено.
Ако не се получи, ще използваш презимето си.
Виолетка. - Почти.
Петуния. - Стига.
Белоснежна.
Луличка. - Блосъм.
Вашите май те мразят.
Вече едва ли ще разбера, баща ми почина в понеделник.
Затова дойдох тук.
Да си поплача и да срещна богат неврохирург.
Съжалявам.
Можех да се върна да го видя, преди да почине, но...
не го направих.
Кофти.
Да.
Голата истина невинаги е красива.
Днес пред очите ми умря дете.
Беше само на шест.
Брат му намерил пистолет в спалнята и неволно го застрелял.
Опитах всичко.
Никой не бива да...
Не ми се мисли за живота на оцелялото момче.
Ще бъде съсипан завинаги.
Кажи още някоя.
Искам гола истина. Харесва ми.
Хайде. - Добре.
Аз... не знам.
Първият ми секс беше с бездомник.
Стига бе.
Наистина, в гимназията.
Разкажи ми.
Сега сигурно им казват "обездомени" или "разселени".
Избягваш въпроса.
Това е всичко. - Искам подробности.
Казва се Атлас.
Беше добър и изключително кадърен,
но животът му беше подлял вода.
Сега ревнувам от бездомник.
Леле.
Добре, стига толкова.
Сега си ти.
Не, ти направо ме заби.
Беше хем секси, хем смущаващо.
Просто ме шокирай. Може да кажеш всичко.
Искам да правя секс с теб.
Какво? - Каза да те шокирам.
Моля?
С колко жени е минал този номер?
Не си падам по връзките.
Досетих се. - Не е за мен.
Ако не си опитвал връзка или сладко, откъде знаеш?
Защо да не ям сладко? - Защото не изглеждаш така.
Благодаря.
Любовта не е за мен.
Сладострастието е нещо друго.
Изпускаш. - Дали?
Не отговори на въпроса ми.
Забравих какъв беше.
С колко жени е минал този номер?
С всички.
Е, аз...
Ще счупя рекорда ти. Аз съм от момичетата, които водят при мама.
Колко далеч би стигнала?
Не мога да кажа предварително.
Пробвай ме.
Прекалено далеч ли е?
Не.
А така?
Зависи какво следва.
По дяволите.
Да.
Но аз не съм...
Подгответе пациента. Том ще оперира, аз ще наблюдавам.
Идвам до десет минути.
Да му се не види. - Съжалявам.
Не, просто току-що осъзнах,
че наистина си неврохирург.
Предупредих те. - Браво на теб. Това е страхотно.
Ами...
До нови срещи.
Ще има ли?
Не.
Беше ми приятно, Лили Блосъм Блум.
На мен също, Райл Зигфрид Кинкейд.
Това ми хареса.
СКЪПА ЕЛЪН,
ИМАМ НОВА ИДЕЯ ЗА ШОУТО ТИ, "ЕЛЪН У ДОМА".
Благодаря.
Благодаря ти.
Не знам за какво говориш.
Защо си в онази къща?
Майка ми ме изгони.
Защо?
Защото...
обича да излиза с мъже, които я пребиват от бой.
Какво ти е на ръката?
Оттук надушвам вонята му.
Изпречи се.
Нашите се прибират към пет.
Ако искаш да се изкъпеш
или да се изпереш, няма проблем.
Добре.
Това се казва ентусиазъм.
Усети ли земетресението? - Да!
Така ли?
Здрасти.
Благодаря за дрехите.
Няма защо.
Татко няма да разбере, и без това почти не носи дънки.
Нашите се прибират чак след час.
Може да погледаме телевизия.
Магнитудът беше 7,2,
с епицентър Мексикали на юг от границата ни.
В такива моменти всички си мислят едно:
"Порцелановите ми фигурки!".
Моите са си добре, проверих.
Какво ще правиш след гимназията?
През май заминавам на тренировъчен лагер.
Какво е това?
В морската пехота.
Еха.
Извинявай...
Заради дрехите е.
В дрехите на баща ми приличаш на Нед Фландърс.
Ти пък приличаш на морков.
Стига бе. - Да.
Мамо. - Ами ако...
Обичам предизвикателства.
Казах "ако".
"Статистика за цветарските магазини..."
Защо да не се получи?
"...сочи 45%..." - Мамо.
От Гугъл ли четеш?
Откъде другаде?
Тревожа се за теб, Гугъл също.
Закъсняхте, вземам ключовете.
Добре.
Ще се справиш. - Господине!
Нека да е дръзко. - Мамо, звучиш налудничаво. Чао.
Здравейте. Много съжалявам.
Тъкмо се преместих. - Успех, мила.
Благодаря.
ПОД НАЕМ
Здравейте.
Прощавайте. - Извинявам се.
Не ви...
Ясно. - Не чувам.
Да помогна с нещо?
Мога ли аз да помогна? - Моля?
Има табела "търсим персонал".
Съжалявам, не е моя.
Тъкмо взех магазина. - Старичък е.
Минавам оттук всеки ден и много ми се искаше да надникна.
Питах се кой ли ще го вземе.
Значи ти? - Да, аз. Здравей.
Собственикът ли си? - Да. Лили.
Алиса. - Приятно ми е. Извинявай.
Здравей, приятно ми е.
Търсиш ли си помощник?
Все още не.
Взех ключовете преди дни
и още не съм решила какво точно ще правя.
Може ли да попитам какво ще бъде?
Цветарница.
Много съжалявам.
Имам проблем с...
То ми личи, мразя цветя.
Мразиш цветя ли? - О, да.
Защо не ми подарят нещо живо, а не на умирачка?
Само ще ми отвори работа,
но това си е мое мнение.
Цветарниците ме потискат, такава съм си.
Но ти пожелавам успех.
И аз ги намирам за потискащи.
Сякаш...
красотата на цветето...
Нелепи са.
Сякаш красотата на цветето си е отишла.
Все едно поръчваме храна.
Да. - Нали?
За това говориш.
Само подчертава болката, напрежението...
факта, че е мимолетно, че има история...
Точно това аз намирам за красиво.
Това искам да постигна.
Звучи просто прекрасно.
Щом ще правиш това, с теб съм. Страхотно.
Благодаря.
Ами...
Желая ти всичко най-хубаво. - Благодаря.
Аз ще се навъртам наоколо. - Ето, вече си имам клиент.
Прекрасно е. - До скоро.
Чао.
Виж...
Знам ли...
Трябва ми помощ. Търсиш ли си работа?
Точно това исках да стане, когато нахълтах тук.
Да. - Ами добре.
Чудесно.
Но си тръгвам в пет, имам вечеря.
Днес ли? - Да.
Вече започнах.
Идеално. - Супер.
Само забърши някъде за тази прелест. - Ето.
Много благодаря.
Тук е като в "Ловци на духове".
ТЪРСИМ ПЕРСОНАЛ
Сложи я в рамка.
Видя ли?
Леле, още виси.
Не мога да гледам.
Да.
ВСИЧКО Е ПО-ДОБРО В БОСТЪН
Ти си като доктор Франкенщайн, само че с цветя.
Не, не, държим го, спокойно.
Момент, да го хвана.
Сега. - Чакай, мъжът ми е.
Да го викна ли?
Или е слабашко?
Държиш ли? - Не.
Скъпа. - Изобщо.
Мачът свърши. Къде си?
В магазина съм с шефката.
Трябва ни малко помощ.
Не, ти трябва да си шефката. Хайде да купим магазина.
На високоговорител си.
Да. - Здрасти.
Здравей.
Да знаеш, че ще дойдат по пижами.
Виждам те. - Има безплатна бира,
ако си с пижама на мач на "Бруинс". - Отсреща съм.
Скъпа, изглеждаш изумително.
Доведи и брат ми.
Не нося отговорност
за никого от двамата, които идват, да знаеш.
Здрасти. - Здрасти.
Много си хубава.
Това е Лили. - Приятно ми е.
Мъжът ми Маршал. - Забрави онова.
И брат ми Райл.
Здравей.
- Лили.
Лили Блум.
Същата.
Познавате ли се? - Не.
Мъничко. - Ние...
Запознахме се преди няколко месеца. Споделихме си голи истини.
Добре. - Не...
Големи хора сме. - Не беше точно така.
Ти първа каза "голи истини".
Не, просто си говорихме.
Така ли му казват вече?
Ние си "говорим" непрекъснато. Три до пет пъти седмично.
Да ти покажа ли какво свършихме?
Да поговорим довечера.
Ела насам. - Ще говоря със сестра ти.
Много е добре.
Пак се срещаме.
Радвам се.
Значи тук работи сестра ми, понеже е отегчена?
Предпочитаме да казваме, че е вдъхновена,
но да.
Това е.
Значи ще се виждаме по-често.
Така ли?
Скъпа, невероятни са. - Много благодаря.
На светло си още по-страшна.
Подобно.
Хора, имам идея.
Хайде да се повеселим.
Няколко пъти ходих на покрива с надеждата да си там.
Искам да те видя пак.
Виждаш ме.
Разбра ме.
Хайде, давайте.
Идеята е лоша, нали?
Заради сестра ми, заради бизнеса ти.
Давай, Лили!
Да, идеята е лоша.
Твоя е. - Ти си, скъпа.
Не.
Долу ръцете, тя е моя. Виждам те.
Вярно е.
Значи само приятели?
Харесва ми.
Да, приятели.
За приятелството.
Все някъде е уикенд. Хайде.
Изчакайте ни. Уберът ни тръгва.
Аз ще тръгвам.
В Сингапур е време за брънч.
Ще те изпратя. - Няма нужда.
Живея зад ъгъла. - На път ми е.
Ти живееш с нас. - Подробности.
Добре, за да не ти е тъпо, ако ме убият.
Не хвърляй въдица, където плувам.
До утре, Лил.
Благодаря, че ме изпращаш, но... - Не спирам да мисля за теб.
Тук съм.
Това е проблемът.
Разбрахме се да сме приятели.
Така е.
Беше преди часове.
Нека те целуна.
Много си напорист. - Само веднъж.
Стига ми, за да се отърся. - Само това?
Една целувка. - Е, желая ти успех.
Това "да" ли е?
Само веднъж?
Само веднъж.
Добре.
Отърси ли се вече?
Ще се прибера сама.
Чао, приятелю.
Достатъчно ли е? - Да.
Добави малко там.
Запазваме корените от снега
или от измръзване.
Те са най-важната част от растението.
Така ли? - Да.
Не знаех. Страхотно.
Искаш ли малко?
Да, благодаря.
Как започна да градинарстваш?
Когато се грижа добре за растенията,
те ми се отблагодаряват с цветя и зеленчуци.
Иначе повяхват и умират.
Като нас.
Ами онзи дъб?
Той не се нуждае от никого.
Грижи се сам за себе си.
Каквото и да става, ще е тук.
Той е силен и здрав.
Оцелява, защото е дъб.
Срамота.
Излагаш ме. - Моля те.
Търсиш внимание. - Лили спи.
Скъпи, недей, моля те!
Чух какво стана снощи
между майка ти и баща ти.
Аз... Добре.
Често ли се случва?
Съжалявам.
Лили.
Имаш честта.
Направи го ти, аз ще гледам оттук.
На това се надявах.
Добре.
Момент!
Майчице.
Не е за вярване. - Честито!
Нямаше да се справя без теб.
Божичко.
Какво съм си въобразявала? Слава богу!
Невероятно е.
Перфектен е. Това си ти. Чудесен е.
Ами ако нямаме клиенти?
Стига, майка ти ще дойде.
Ще долети специално.
Да, но няма ли да е потискащо тя да е единственият ни клиент?
Маршал ще намине следобед. Стават двама, идеално.
Започва се.
Все едно е друг магазин. Честито!
Как върви? - Току-що отворихме...
Значи брат ти е първият официален клиент?
За да си клиент, трябва да купиш нещо.
Засега само се мотаеш.
Добър ден, Лили.
Добър ден.
Добре. Ще взема тези.
Доставяте ли поръчки?
За момиче ли са? - Да.
Като я знам, може да ги върне.
Ясно.
Отпред запиши посвещението,
а отзад - име и адрес.
Добре.
Ще я доведеш ли в петък на рождения ми ден?
Искам да си планирам нещата.
Не знам.
Лили, ти ще идваш ли?
Разбира се.
Да.
Все пак е най-добрата ми приятелка.
Готово. - Благодаря.
Колко ти дължа?
Точно 51 долара.
Заповядай.
Това е важен миг. - Да.
Благодаря за услугите... за покупката.
Благодаря.
Честито.
Изчезвай. Благодаря.
Беше ми приятно. - Чао.
Довиждане.
Ама че глупчо.
Вписал е адреса на магазина ни.
Пръв клиент особняк.
МИСЛЯ ЗА ТЕБ, ПРИЯТЕЛКО
Лили.
Майчице. - Честит рожден ден!
Много си хубава. - Май съм пропуснала нещо?
Това е... Дълга история.
Добре дошла.
Хора, домът ви... Не е за вярване. - Това е скромният ни дом.
Исках нещо непретенциозно за тази сладурана.
А дори не се омъжих заради парите му. - Не, ти си моето другарче.
Бях безпаричен и карах "Тойота Камри".
И още си я караш, нали?
Това е най-страхотната кола.
Не можете да ме разубедите. - Не иска да изпъква.
Вярно. - Аз съм народен човек.
Честит рожден ден!
Ще си взема нещо за пиене и се връщам.
Наистина си народен човек.
Не хареса ли цветята? - Не флиртувай.
Един скоч, моля.
Няма как да стане.
Уж бяхме приятели.
Приятели сме.
Добре.
Ако обичаш. Благодаря.
Здравей. - Стига.
Какво? - Какво правиш?
Нищо.
Стига, трябва да престанеш.
Моля те. - Какво?
Не се втренчвай така в мен.
Просто те гледам.
Добре, просто ме гледаш.
Стига си идвал в магазина. - Сестра ми работи там.
И стига си вървял по петите ми.
Чувствам се... - Ще млъкнеш ли малко?
Добре.
Харесвам те.
Да не си на пет?
Полагам усилия.
Слушам те.
Да се усамотим ли някъде?
За да говорим ли?
За да говорим.
Добре.
Не, спри.
Искаш да спра ли?
Не.
Не искам да правя секс, не и днес.
Знам, знам.
Знам, че искаш неангажиращ секс, но аз не правя
и няма да размисля, съжалявам.
Не мога.
Добре ли си? Какво правиш?
Лягам си.
Сега ще спим.
Прощавай, какво?
Ще спим.
Боже.
Ако обичаш.
Има ли какво да облека?
Едва ли си го правил досега.
Представях си го по-секси.
Долнище?
Добре се справяш.
Умница.
Лека нощ, Лили Блум.
Райл, нали съм много добричка, нося ти кафе.
Здрасти. - Не.
О, не.
Не е толкова зле, колкото изглежда.
Изглежда зле. - Донякъде е.
Добре, не е моя работа.
Аз ще тръгвам.
Ще кажа само едно нещо.
Този тук сменя жените като носни кърпички.
Това е друго. - Чудесно.
Но в случай че явно не е,
ако не очакваш нищо от него, няма да сбъркаш.
Добре.
Но ако търсиш любов и романтика,
той не е човекът и не е заради теб.
А аз те обичам.
Нека само кажа...
Излизай с мен.
Моля?
Излизай с мен.
Аз...
Какво означава това?
Добре, аз тръгвам.
Много съжалявам. Само ти донесох кафе,
а сега ми е много неудобно.
Това не е за теб.
Говорех на теб.
Изчезвам.
Нормален човек ще си тръгне и ще отиде на аналитик.
За какво говориш?
Искам да опитаме.
Искам да опитам.
Мислиш ли, че ще можеш?
ВЕЧЕРЯ НА ПОКРИВА. НЕ НОСИ ПИЖАМА.
Нямам представа.
Но искам да те целуна пак.
Това може.
Добре.
Не ме карай да съжалявам.
Добро утро.
Вече си измил зъбите си, не е честно.
Съжалявам, ще тръгвам.
Довечера ще се видим ли?
Не, майка ми е в града.
Ще пробваме нов ресторант, "Руут".
Умира да ме заведе там.
Майка ти е в града?
Да. И не че наистина умира.
Просто така ми дойде. - Не си ми споменала.
Не мислех, че те интересува.
Има ли място за още един?
Какво? - Искаш да се запознаеш с майка ми?
Проблем ли е?
Не мисля, че е добра идея.
Жегна ме. - Не.
Исках да кажа...
Не е заради теб, а заради нея. Тази жена...
Тя е майката на жената, която обичам.
Извинявай, забрави го. Чао.
Чакай, това не е мое.
Знам.
Всъщност и аз те обичам.
Ще закъснееш.
Преживей ме, за бога!
Заета съм вече!
Ти ли го направи?
Да.
Издялах го от клон от твоя стар дъб.
В случай че забравиш.
Сила и здравина.
Благодаря ти.
Гадост. Сигурно ще хване бяс.
Ставай.
Стани. - Недей.
Хайде.
Обичаш ли да готвиш? - Да, много.
Нуждата е майка на прогреса.
Ухае хубаво. Какво е?
Шоколадови курабии с черен шоколад и маршмелоу.
Добре.
Мама не пестеше какаото за Коледа.
Бяха й любими.
Одеве наистина ли искаше да ме целунеш,
или само да натриеш носа на Кейти?
Аз...
Имам нужда да си го изясня.
Исках го.
Това е баща ми, трябва да тръгваш.
Тръгвай. - Да извадиш курабиите.
Разбрах. Излез отзад. - Дванайсет минути.
Тръгвай. - Добре.
Здрасти! - Здравей!
Как си? - Добре.
Добре ли мина днес? - Да, чудесно.
Правиш ли нещо?
Да.
Това е добре.
Пека курабии.
Започвам да...
Гледай ти.
Да.
Само да не те обичах толкова. - И аз.
Ще ми запазиш ли? - Да.
Обещаваш ли? - Обещавам.
Погледни само. - Изумително.
Просто ще се запознаете. Предварително се извинявам.
Не, подготви се.
Здравей, мамо!
Тук е прекрасно! - Да, нали?
Толкова е хубаво.
Да си вземем коктейли. - Добре.
Здравейте.
Това е моят приятел Райл, с когото спя в момента.
Райл Кинкейд. Приятно ми е. - И на мен.
Каза го на глас. - Да, знам.
Знаеш Алиса. Това е брат й.
Сега забелязвам приликата.
Метнали сме се на майка ни. - Сега се започна.
Така казват всички за мен и Лили.
Ами да, наистина.
Крушата не пада по-далеч от дървото.
Късметлийка си, Лили. - Най-голямата.
А какъв късметлия съм аз!
Боже.
Извинете ме, имам навик често да си мия ръцете.
Отивай.
Остави ни на мира.
Майчице. - Мамо, не е нужно.
Не ми каза, че излизаш с такъв красавец.
Затова пък е свестен, така че...
Добре.
Кой е и къде работи?
Недей. - Какво?
Аз съм ти майка.
В болница "Бостън Грейс".
Стига бе. - Спри.
Добре дошли. - Недей.
Нещо за пиене? - Благодаря, имам нужда.
Ще опитам негрони. Чух, че било много хубаво.
Истина е.
А за вас?
Изненадайте ме.
Какво изпуснах?
Случайно да си лекар?
Да и скоро ще извърша уникална операция.
Майчице, опасна ли е?
Рискована е. - Но той е страхотен.
Петгодишни са.
Разкажи ми за Бостън.
Бяха най-хубавите ми години.
Храната там е невероятна.
Също и пристанището. Понякога вуйчо ме водеше за риба.
Май ти липсва.
Да.
Ще се преместя там след службата.
Всичко е по-добро в Бостън.
Освен момичетата.
Ти не си там.
Ще ми липсваш.
Подобно.
Не знам как го направи.
Но някак стана любимият ми човек.
Подобно.
Какво?
Сигурна ли си?
Да.
Нямам презерватив.
Аз имам. - Така ли?
От часа по здравна просвета.
Досега не съм го правила.
И аз не съм експерт.
Правил съм го веднъж. - Добре.
Наблюдавам ги от новородени.
Само ще отскоча до тоалетната.
Добре, скъпа.
Вие се опознайте. Сега се връщам.
Лили Блум.
Атлас.
Изглеждаш...
А ти...
Благодаря.
Дори мама не те позна.
Може би така е по-добре. - Божичко.
Какво става с теб?
Работя, живея.
Подобно.
Отиде ли във военноморските сили?
Да, осем години.
После се преместих в Бостън.
Ами ти...
По какъв случай си в Бостън, на гости или...
Живея тук.
Където всичко е по-добро.
Онзи твоят човек ли е?
Да, Райл, много е специален.
Ще го харесаш.
Радвам се за теб. - Благодаря.
Ти женен ли си?
А може би имаш приятелка?
Да, Каси.
Тя е чудесна.
Колко хубаво.
Изглеждаш чудесно. Само да не загазиш заради мен.
Как да те намеря?
Ако реша.
Отворих цветарски магазин.
"При Лили Блум".
Разбира се. - В Бак Бей.
Ще го намериш в интернет.
Е, аз трябва да...
На работа съм. - Изчезвай.
Добре, отивам.
...уникална операция. - Лили?
Какво ще пиеш?
За мен вино.
Никакво вино, с пижама си.
То не е безплатно. - Вярно.
Ще пия каквото и ти.
Три бири и вода за моята любов.
Вода ли?
Добре де.
Нямаше да ви казваме тук...
Я стига.
Така де.
Ще ставам татко!
А аз ще съм мама.
Ще ставам татко!
Какво?
Откачено е, знам!
Ще съм татко.
Ще си най-добрата майка.
За Алиса, която е 11 месеца по-малка и ме учи как да бъда възрастен.
Наздраве! - Наздраве!
Не знаех, че имате толкова малка разлика.
Три деца за три години. Да ти домъчнее за мама.
Какво, трима ли сте?
Да.
Имахме по-голям брат, Емерсън.
Бяхме малки, когато почина.
Много съжалявам.
Гол!
Добро утро!
Обичаш ли фритата?
Какво става?
Сякаш съм в порно. Какво е това?
Не знаех, че готвиш.
Не готвя.
Хубаво, вече започвах да се притеснявам.
Беше твърде хубаво, за да е истина.
Не е лошо против махмурлук.
Всъщност
пия за голямата операция утре.
Боже...
Съжалявам. - Не.
Какво си въобразявах? - Няма нищо.
Напротив. Съжалявам.
Извинявай. - Какво означава това сърце?
Нищо, просто...
обикновена лудория.
Не е нищо, всяка татуировка означава нещо.
Знам.
Просто една лудория от гимназията.
Не знам защо още я имам.
Не.
Тя е от любимите ми неща в теб.
Скъпи?
Трябва да ти кажа нещо.
Фритатата ти изгаря.
Ще стане идеална. - Добре.
Кои са другите ти любими неща в мен?
Твоята глабела.
Твоята флагина. - Стига!
По дяволите! - Предупредих те.
Вземи ръкохватки. - По дяволите!
Ще бръкнеш там ли?
Скъпа.
Какво беше това?
Не.
Дай ми само секунда.
Проклятие!
Добре ли си? Извинявай.
Божичко, ръката ти. - Спокойно.
Ами операцията?
Добре ли си?
Май да, не знам.
Дай да видя.
По дяволите. - Да, боли.
Знаех си, че ще стане беля.
Много съжалявам.
Стана случайно. - Не, аз...
Какво стана? - Беше случайно.
Добре съм.
Много съжалявам. - Здравей.
Извинявай, че закъснях.
Ужасна съм. - Нося всичко.
Благодаря ти.
Как беше сватбата?
Също ужасна. - Не...
Няма нищо. - Как е възможно?
Бракът им сигурно ще е ужасен, но те са добре.
Идеални са един за друг. - А цветята?
Цветята бяха просто...
Извинявай.
Съжалявам. Как мина операцията? Ръката ти добре ли беше?
Мина страхотно. - Така ли? Наистина ли?
Имаше един момент...
Алиса и Маршал ще ни водят в "Руут".
Където ходихме с майка ти.
Имаше един момент... - Момент, защо?
Не знам.
Исках да опитаме нещо ново.
Но те ни чуха да говорим. - Вече бяхме там. Да им се обадим.
Вече са там. Поръчали са половината меню.
Знаеш я сестра ми. Ще идем друг път. - Просто обичам храната.
Аз съм човек на навика, поръчвам едно и също.
Храната там е наистина добра.
Какво?
Здравей. - Здравей.
Извинявай, беше тежка седмица.
Но точно аз няма какво да ти се оплаквам.
Разкажи ми всичко. - Добре.
Здравейте!
Здрасти!
Извинявайте, че закъсняхме. - Сядайте.
Може ли да седна тук? - Поръчахме много храна.
Аз съм виновна. - Скъпа!
Райл каза, че станало нещо, но не и че изглеждаш така.
Погледни се само.
Нищо ми няма, дори не ме боли.
Стана голяма бъркотия.
И неговата ръка пострада.
Нищо ми няма.
Чувствам се зле, но беше красива бъркотия.
Да.
А как мина операцията?
Най-великият ден в живота ми.
Двайсет и седем часа.
Какво? - Да.
Толкова време само съм играл видеоигри.
Как ще се казва бебето? Не исках да ви прекъсвам.
Бебето ли? - Да, просто си мислех.
Искаме силно име.
Като някой велик писател.
Р. Л. Стайн.
Джуди Блум.
Това ще разбие брака ни.
Как сте?
Как са ордьоврите? - Превъзходни.
Опитах първия и се влюбих.
Кой беше? - Брюкселското зеле.
Брюкселското зеле.
А вие какво харесахте?
Как да избере човек?
Поздравете готвача.
Много благодаря. Рецептата е на майка ми.
Прекрасно.
Това е първият ми ресторант. - Браво.
Харесвам творческия подход.
Аз също съм предприемач.
С какво се занимавате?
В момента инвестираме в местен бизнес
и място като това е идеално.
Какъв е процентът на печалбата ви?
Пълно е с народ. 13-15 процента?
Хареса ми историята за майка ви.
Мястото трябва да се развие.
Скъпи. - Обидих ли го?
Не, само говори за инвестиции.
Отдавна се стискам. Отивам да пишкам и се връщам.
Да дойда ли? - Няма нужда.
Вие си говорете. Сега се връщам.
Стига. - Какво стана?
Кажи ми какво стана.
Нищо, той се изгори, а аз паднах.
Да, знам, но наистина стана случайно.
Това ли? - Да.
Напусни го.
Стига. - Трябва.
Напусни го. - Не съм майка ти, Атлас.
Ти в твоята ли се превръщаш?
Пусни ме да изляза.
Пусни ме веднага.
Спри.
Какво става?
Атлас, спри!
Докосни я пак и ще ти отрежа ръката,
нещастник такъв. - Атлас, спри!
Спри.
Значи това е Атлас.
Бездомникът, с когото си похабила девствеността си?
Стига, спрете!
Моля ви! - Престанете!
Недейте!
Спрете! - Вън от ресторанта ми!
Спри! Да си вървим. - Махай се от ресторанта ми!
Стига, моля ви. Да си вървим.
Вън!
Спри веднага!
Райл?
Прощавайте. Райл!
Райл, чакай. Моля те.
Той защо беше в тоалетната?
Видя окото ми и май видя и ръката ти.
Казах му, че беше злополука.
Лили.
Какво?
Райл, аз не го познавам.
Тогава бяхме още деца. - Само не и той.
Всеки друг, но не и той.
Не те разбирам. - Познавам те, само не и той.
Обещай ми.
Добре.
Не знам.
Добре.
Това е нещо ново за мен.
Твой съм, целият. - Знам.
Ако искаш друго... - Не искам.
Престани.
Стига.
Спри.
Стига. - Обичам те, Лили.
Знам.
Обичам те, Лили.
И аз те обичам.
Не, спри, моля те.
Лили! Отвори!
Тръгвай. - Лили!
Идвам! - Отваряй!
Облечи се и тръгвай. - Кой е там?
Отваряй!
Благодаря.
Благодарим ви.
Довиждане. - Благодаря, че се отбихте.
Оживено е. - Да.
Май това беше.
Как си, мамче?
Карам я някак.
Каква мъничка рокличка.
Може ли да пипна? - Заповядай.
Как си, мъниче? Много растеш.
Един въпрос.
Щом не може повече да ходим в онзи ресторант...
той защо може да идва в магазина?
Аз... - Кафе.
Отивам за кафе. Ти искаш ли?
Не, благодаря.
Извинете. Здравейте.
Благодаря.
Беше ми приятно.
Здравей.
Тук е невероятно.
Благодаря.
Точно както си го представях.
И аз - твоя ресторант.
Благодаря.
Виж ни само.
Слушай...
Дойдох още на следващия ден след сбиването...
но той беше тук и се отказах да влизам.
Искам да ти се извиня.
Не бях на себе си и се държах като говедо.
Много съжалявам за това. - Всичко е наред.
Беше недоразумение.
Не съм сигурен, не.
Не беше това.
Защо идваш сега? Отдавна имаш адреса ми. Какво правиш?
Дойдох на другия ден.
Често минавам оттук с колата.
Съжалявам.
Щастлива ли си?
Да.
Така ли? - Да.
Повече няма накъде.
А ти?
Не.
Съжалявам.
Това твоят телефон ли е? - Да.
Какво правиш?
Това е номерът ми, ако ти потрябва.
Няма да ми потрябва,
но ти благодаря.
Надявам се.
Онова, което каза той за нас, не беше...
Не беше похабена.
Знам.
Бях там.
Здравей.
Здрасти.
Ухае приятно.
Благодаря.
Щастлив ли си?
Добре ли си?
Да, просто...
Любопитно ми е.
Не бях.
Лили, ти ме правиш щастлив.
А ти щастлива ли си?
Едва ли някой е щастлив непрекъснато, но...
Това не ми звучи добре.
Не, просто...
Естествено, налага се да се справям с какво ли не,
с живота, с тиктакащия часовник
и с всички онези неща, за които се тревожат жените.
Но мисля, че по природа съм щастлив човек.
Това е похват, който съм усвоила от майка си.
От майка ти ли?
Баща ми я биеше.
Това е ужасно, съжалявам.
Не си ми казвала.
За тези неща не се говори.
На теб посягал ли е?
Не, но едва не уби Атлас.
Божичко, съжалявам.
Боже.
Много ми е неудобно.
Онази случка в ресторанта...
Сигурно ти е било много тежко. - Да.
Искам единствено да те закрилям. Знаеш го, нали?
Ако случайно се удариш
или навехнеш пръст, се чувствам виновен, че е имало стена.
Стига.
Аз съм най-големият щастливец на света.
А бих могъл да вършея, повярвай. - Не искам да слушам.
Поне мъничко? - Не.
Все пак съм неврохирург цепеняк.
Кога последно видя такъв, който да не е бил от сапунка?
Като се замисля, не съм виждала.
Освен това съм богат. - И скромен.
Не е лошо като за начало.
Толкова те обичам.
Знам. Проблемът е, че и аз те обичам.
Това е голям проблем.
Много голям проблем.
Стига.
Виж я само, като малко извънземно е.
Да, съвършена е.
Искаш ли да я вземеш?
Да. - Знаех си.
Така.
Здравей. - Ето така.
Толкова си красива.
Вече си мама. - Да.
Сестра ми е мама.
А ти си вуйчо.
Ти успя.
От хормоните е, не ме гледай.
Вие искате ли деца?
Може да не отговаряте. - Нямам задръжки.
Но иначе би било страхотно.
Няма да я карам да облича бяла рокля и да ми ражда деца.
Освен ако тя не иска.
Тогава бих се оженил още днес.
Говори сериозно. - Леле.
Опиянен си от бебешкия мирис.
Не, сериозен съм като аневризъм.
Не с този медицински хумор, когато предлагаш... Ако е това.
Той заобикаля.
Дай бебето.
Моля те, спри.
Не, не, спри.
Прави го. - Божичко.
Добре... Какво?
Нека да...
Вземи бебето. Имаме бебе.
Дайте си ни го.
Така, бебче.
Връщай се долу веднага.
Ще се омъжиш ли за мен, Лили Блосъм Блум?
Да ли?
Добре.
Той го направи.
Това е чудо.
Слава богу.
Майчице.
Ще има и истинска сватба. - Оженихте се без мен.
И се извинявам за това, но все някога ще ми простиш.
Ще те принудя. - Тя ще те изнуди.
Невъзможно. - Точно така, не й прощавай.
Достатъчно. Ще ми заредиш ли телефона?
Цял живот съм си мечтала за твоята сватба
и сега се чувствам изиграна.
Добре, разбрах, но ще трябва да се примирим някак.
Щом няма да те видя булка, нека поне да те видя как се гърчиш.
Искаш ли да ми се реваншираш? - Да.
Тогава ми роди внуче. Не, три. Нека са тризнаци.
Може ли да пропуснем този разговор?
Добре ли си?
Какво стана?
Мамо, пак ще ти звънна.
Затвори.
Какво стана?
Добре ли си?
Изтървах телефона ти
и калъфчето падна.
Намерих това.
Набрах номера...
Не беше... - Ти ми обеща.
Знам. - Аз не бих те излъгал.
Знам, но няма нищо.
Няма нищо? - Да.
Да.
Няма нищо? - Да, честна дума.
Нали?
Няма нищо.
Райл.
Нямам намерение да се виждам с него.
Честна дума. - Спри!
Не, моля те. - Спри!
Чуй ме, моля те.
Ти ми обеща. - Не очаквах да дойде.
Говори с мен. - Спри!
Ти спри. - Престани!
Стой неподвижно.
Не мърдай.
Готово. Тук съм.
Спри. - Тук съм.
Какво стана?
Ти падна по стълбите.
Не, не пипай.
Спъна се и...
Опитах да те хвана.
Не, Райл. - Добре си.
Недей. - Боли.
Знам, но си добре. Добре си.
Знаеш ли коя си?
Лили Блум.
Къде се намираш?
В жилището ни. - Аз кой съм?
Моят съпруг.
Какво правя в момента?
Помагаш ми.
Колко пръста ти показвам?
Пет.
А сега? - Два.
Кажи ми, че няма нищо.
Няма нищо.
Благодаря ти.
Добре ли съм? - Добре си.
Лили! Божичко! Видя ли списанието?
Ти успя! Погледни!
В топ десет сме!
Ти успя! - Къде е?
Ето го гения. Погледни.
Ето те! - Майчице!
Ще се обадя на Райл да купи петдесет броя.
НАЙ-ДОБЪР НОВ БИЗНЕС В БОСТЪН 7. ПРИ ЛИЛИ БЛУМ
1. РУУТ - МАРКЕТСЪН
Здравей.
Здрасти.
Видял си?
Поздравления. - Благодаря.
Не знаех, че е такава голяма работа.
Най-добрите в Бостън.
Здравей.
Добре...
Обичам тази татуировка.
Припомни ми какво означаваше.
Казах ти.
Наистина ли не означава нищо?
Прочете ли материала?
А ти?
Прочети ми.
Не харесвам такива неща. Вечерята ще изстине.
Чети. - Не обичам такива неща.
"Седем, "При Лили Блум." - Прескочи на номер едно.
Любимият ни ресторант.
Скъпи...
Чети.
"Номер едно не е изненада..." - Не, чети накрая.
"Собственикът Атлас Кориган разказа мила история за своя ресторант "Руут":
"Като дете издялах..."
Какво е издялал? Чети. - Не ми се чете...
"...малко кухо сърце за едно момиче.
Името е свързано с нещо казано от нея, което си остава между нас.
Няма как името да е друго. Всичко е...
заради нея."
Скъпи...
Прочети последното.
Става още по-добро.
Не искам... - Чети.
"Попитан дали е виждал момичето оттогава,
Кориган отвърна:
"Да. Следващият въпрос."
Обичаш ли го?
Обичах го. - А сега?
Обичам теб. - Не питах това.
Не знам.
Благодаря.
Съжалявам, скъпи.
Хайде да вечеряме. - Не.
Моля те.
Не сега. Моля те.
Моля те. Спри.
Скъпи, спри.
Искаш да спра? - Не сега, спри.
Стига.
Спри!
Спри, моля те.
Спри.
Престани.
Спри!
Недей.
Какво правиш? Спри.
Какво правиш?
Спри.
Обичам те.
Не съм ти показал колко те обичам. - Напротив.
Показал си ми. - Не.
Показал си ми.
Скъпа. - Моля те.
Показал си ми.
Добре.
Толкова те обичам. - И аз теб.
Обичам те. - Много те обичам.
Моля те, спри.
Моля те.
Спри, моля те.
Стига, погледни ме.
Толкова те обичам. - Погледни ме.
Искам да знаеш, че те обичам.
Знам. - Не.
Погледни ме. Обичам те.
Моля те, погледни ме.
Моля те. - Татуировката.
Погледни ме, моля те.
Моля те. Обичам те.
Обичам те. Моля те.
Моля те, недей.
Моля те, моля те.
Спри!
Не ти показвам колко много те обичам.
Напротив, показваш ми.
Не е така.
Готово. - Да, шеф.
Нямаше да се превърна в нея.
Няма да се превърнеш в нея.
Не си го и помисляй.
Разбра ли?
Да. - Няма.
Каквото си мисля ли е?
Да.
Искам да знаеш нещо, дори сега да не е...
Простете за забавянето.
Много сме натоварени.
В тези случаи имаме определен преглед
за жертви на сексуално насилие. Решението е само ваше...
Той не...
Не бях...
Той опита ли?
Не се нуждая от прегледа, благодаря.
Може ли?
Разбира се.
Боли ли?
Тук?
Само е охлузено.
Обичайно
бих назначила рентгенова снимка, за да изключим фрактура,
но във вашето положение ще я пропуснем
и ще ви поставим инжекция против тетанус.
Не разбирам.
При бременни жени ползваме рентген само в краен случай.
Ясно.
Сега се връщам.
Няма никаква Каси, нали?
Не.
Няма.
Това е жилището ми.
Кухня, дневна.
Ще ти донеса дрехи.
Благодаря.
Баща ми няма да забележи липсата.
Спалнята е твоя.
Няма да ти я отнема. - Моля те. Ставам рано за работа.
Освен това си обичам дивана.
Остани колкото искаш.
Благодаря ти.
Сега си почини.
Ще се видим утре.
РАЙЛ
Здрасти.
Здравей.
Не знаех дали не си гладна и взех някои от най-поръчваните неща.
Коя песен искаш на погребението си?
Ако трябва да избираш.
Не си ли мислила?
Коя песен да пуснеш на погребението ми?
За моето бих избрал "With Arms Wide Open" на "Крийд".
Сещаш се...
Докато спускат ковчега.
Всичко ще бъде наред.
Не ми изглежда така.
Знам.
Ще видиш.
Този път е малко по-различно.
Щом не мога да се грижа за себе си, как ще се грижа и за бебе?
Отидох в онази изоставена къща не за да живея там,
а за да се самоубия.
Седях на пода в дневната
и те видях на прозореца ти.
Лампата светна
и ти надникна през завесите.
Щом видях лицето ти, не можах да го направя.
На другия ден ми донесе храна, нахрани ме...
Ти ме...
Ти ме спаси, това се опитвам да кажа.
Ето това си ти.
Ако решиш да задържиш детето, ще бъдеш прекрасна майка.
Това бебе има такъв късмет.
Ще се справиш.
Лили.
Ако някога можеш да обичаш отново, влюби се в мен.
Много съжалявам.
Наблюдавам го цял живот и виждах...
колко се бои да отвори сърцето си за някого
още от дете.
Мисля, че усещах как умира отвътре.
Умираше малко по малко...
докато не срещна теб.
Не се опитвам да го оправдавам.
Не съм допускала, че е способен на това.
Може ли да попитам какво се случи с Емерсън?
Разбира се.
Имаш право да знаеш, вече си от семейството.
Баща ми имаше пистолет.
Райл и Емерсън си играеха вкъщи на каубои.
Намерили пистолета.
Райл беше на шест.
Едно шестгодишно дете.
Мислел, че пистолетът не е истински,
докато вече не било твърде късно.
Емерсън ни беше брат и най-добрият му приятел.
Оттогава той не е същият.
След погребението...
Преди това много обичах цветя.
Чуй ме.
Като негова сестра
повече от всичко се надявам да намериш сили да му простиш.
Но като най-добрата ти приятелка...
Лили, ако го приемеш обратно, няма да ти проговоря повече.
Много съжалявам.
Ти си най-добрата приятелка, която съм имала.
И ще бъда още по-добра леля.
Миличка.
ЗАРАДИ СЕМЕЙСТВОТО
НЕКА ДА СЕ ВИДИМ
ГОВОРИ С МЕН
Оттук ли?
Така ще е малко по-лесно.
Май се затяга надясно.
Съжалявам.
Не, така е.
Баща ти правеше тези неща.
Сигурно и ти си сглобила нещо.
Не, това беше по неговата част.
Не влиза там.
Защо остана с него?
Щеше да е по-тежко да го напусна.
И го обичах.
Да, аз също.
Май стана.
Ето го пулса.
Погледни. Искаш ли да знаеш?
Вижда ли се вече? - Да.
Добре.
Да.
Добре.
Виждаш ли?
Това е главичката й.
Здравей.
Здравей, миличка.
Значи момиче?
Здравей.
Здравей, малката ми.
Здравей.
Винаги е...
Благодаря.
Рита ли?
Да.
Така.
Здрава е.
Хвани онзи край.
Благодаря.
После ще оправя тук.
Добре.
Ако искаш, може да пипнеш.
Рита ли сега?
Винаги.
Да.
Добре.
Хайде.
Тук.
Ето я.
Да.
Ето я главата. Това е петичката й. Усещаш ли?
Сякаш се протяга.
Ела си у дома.
Аз няма...
Повече няма да се повтори.
Обещавам. Ще тръгна на терапия.
Ела си, моля те.
Ще закъснееш за работа.
БЛУМ, ЛИЛИ
Искаш ли да дойдеш при нас?
Има място за още един.
Всичко е наред.
Здравей. - Искаш ли да я вземеш?
Да.
Ето така. - Здравей.
Мама е тук.
Спокойно.
Ето ме, тук съм.
Знам, знам.
Всичко е наред.
Гушни я.
Здравей. - Така.
Здравей, красавице.
Аз съм татко ти.
Да.
Как да я кръстим?
Може да я кръстим на брат ти.
Емерсън. - Да, Емерсън.
Така ще й казваме Еми.
Как мислиш?
Това е най-хубавото нещо, което някой е правил за мен.
Благодаря ти.
Всичко е наред, татко е тук.
Татко е тук, Еми.
Здравей.
Здравей, красавице. Аз съм твоят татко.
Ще те закрилям, Еми.
Ще те закрилям.
Искам развод.
Недей, не.
Да.
Не заради мен и теб, а заради нея.
Ами да.
Погледни я само.
Ако някой ден ти каже: "Приятелят ми ме удари",
тогава...
ти какво би й казал?
Или ти каже: "Татко, мъжът ми ме блъсна по стълбите,
но казва, че било случайно и няма проблем".
Или че мъжът й я притискал, докато го молела да спре,
но се кълнял, че няма да се повтори?
Какво би й казал?
Ако онзи, когото обича...
Ако той я наранява, какво би я посъветвал?
Бих я умолявал да го напусне.
Да.
И да не се върне повече.
Искаш ли при мама? Имаш такава добра мама.
Тук съм, буболече. Да, любов моя.
Аз ще...
Да.
Мама е тук, миличко.
Тук съм.
Да.
Всичко спира дотук, с теб и мен.
Никога повече.
Нали?
Никога повече.
Да.
Благодаря ти.
Обичам те, мамо.
Гордея се с теб.
Добре.
Сега се връщам.
Ела да се запознаеш с дядо.
Така.
АНДРЮ БЛУМ ОБИЧАН СЪПРУГ И БАЩА
Сбогом, татко.
Добре.
Стига толкова.
Да вървим.
Малко е страшничко.
ФЕРМЕРСКИ ПАЗАР
Здравей. - Здравей.
Как я...
Това дъщеря ти ли беше?
Да, Еми.
Виждал съм ви и преди, но...
Да.
Красавица е.
Благодаря.
Още ли си с...
Не.
Само двете сме.
Виж ти.
Имаш ли приятелка? - Как върви магазинът?
Не.
Още не.
НИКОГА ПОВЕЧЕ
ПО ЕДНОИМЕННИЯ РОМАН НА КОЛИЙН ХУВЪР
Превод МИЛЕНА БОРИНОВА