Noah, ja estàs?
Culpa meva
Què llegeixes?
Digue-m'ho tu, que no porto les ulleres.
No diràs res en tot el viatge?
Per a mi tampoc és fàcil.
Et passes la vida intentant passar de pantalla,
però sempre et trobes el mateix monstre.
I un dia, quan ja no et queden crèdits,
l'atzar et regala una vida extra.
Prou metàfores de videojocs, no tinc deu anys.
És com obrir un llibre nou i iniciar una nova història. Millor?
Noah, podrem ser les protagonistes de les nostres pròpies vides.
La teva. La meva és a 1.000 km.
Sola, de sobte, per un maleït caprici.
-En Will i jo ens estimem. -No ho vull sentir.
Doncs ho sentiràs.
Jo estimo algú i t'ha sigut igual.
No et volia separar d'en Dan i les amigues.
Noah, tens 17 anys.
I amb tanta simpatia segur que fas amics.
No estic d'humor.
Amor meu, St. Marie és una escola molt bona.
I té un bon equip de voleibol.
-Aviat tornaràs a ser capitana. -No ho entens?
No vull anar a una escola pija que paga un desconegut.
No és un desconegut, és el meu marit.
Fes-te'n la idea.
Com ha anat el viatge?
Ja t'explicaré.
Deixi'm, senyoreta.
-Puc sola, gràcies. -És el meu deure.
-Permeti'm, senyoreta. -No.
-Puc sola. -Permeti'm.
Deixa que t'ajudi.
Deixi'm agafar la maleta!
Tu guanyes, Mortimer.
-M'alegro molt de veure't, Noah. -No puc dir el mateix, ho sento.
Només vull que et sentis com a casa i em puguis considerar part de la família.
En algun moment.
T'ensenyem la casa?
Aquí hi ha el vestíbul, allà, la cuina, les habitacions són a dalt.
-Això és l'spa. -I el gimnàs.
I les maniobres que t'estalvies amb això?
I no teniu biblioteca?
O una habitació de convidats on pugui estar sola i descansar?
Els teus colors preferits.
M'ha ajudat un decorador, però jo he triat la majoria.
No sé què dir.
Vull que tinguis el que sempre has volgut i no t'he pogut donar.
És increïble.
-Gràcies. -T'ho mereixes, amor meu.
Ja està, mama.
I no és de convidats.
Perdó.
L'habitació d'en Nicholas és al costat.
És veritat. En Nick... El nen de papà... El fill perfecte... Que bé.
Escolta'm.
Per perfecte que sigui, és el teu germanastre.
Tens el mateix dret a estar aquí.
Mama, saps que mai ho veuré així.
I jo no pararé fins que ho vegis com el que és: casa nostra.
Desfés la maleta.
Això és indecent.
Molt graciosa.
És que el to que tenies era avorridíssim.
-Com es treu? -No ho facis!
És perquè m'odiïs aviat.
Perquè t'odiï?
I que no m'atabalis perquè em trobes a faltar.
Doncs et fots, ja et trobo a faltar, molt.
I jo t'odio per matar-me d'enveja. Quin vestidor!
Ho sento, però no tocaré ni un vestit.
Estàs boja? Disfruta-ho, cony!
No suporto tant diners llençats.
La casa fa olor de perfum de caniche.
M'imagines a l'spa abraçada a un d'aquests pompons amb potes?
Llavors t'haig de compadir per ser rica?
Avui hi ha sopar familiar al club nàutic.
Vomitaré per la borda.
Mira, el besavi era un almirall anglès.
Per vomitar un altre cop nou.
-Penja milions de fotos, va. -Sí, després te n'envio.
No he menjat res i em moro de gana.
Demana quelcom al majordom.
Segur que aquests no tenen ni un entrepà a la nevera.
El que deia... Ni un maleït entrepà.
Collons!
Deus ser la filla de la dona del meu pare.
Et ve de gust un guisat d'Angus? Un ramen? Un strudel de poma?
No sé què mengeu els pringats, però si ho has de vomitar...
-Nicholas, oi? -Jo mateix. I tu ets...
-De debò? -Encara hi ets?
-Noah? -Noah?
És nom de noi, no?
El teu limitat vocabulari no inclou "unisex"?
Saps la paraula del meu vocabulari preferida d'en Thor?
Comença amb "a",
segueix amb "ta"
i acaba amb "ca".
-No fa gràcia. -Per què no li caus bé?
Deu pensar que t'has colat a casa sense permís.
Però no és cert, oi?
Ja n'hi ha prou, Nicholas!
És com un caniche, però més llest.
Et vas donar un cop de petit, idiota?
No suporta que m'insultin.
-Tranquil·la. -Digues quelcom, collons!
Thor, para.
-Què fas? -O li dius de debò o et pego a tu.
A la mínima que noti que m'amenaces et fa bocins.
-Però t'enduràs el cop de paella. -Thor, seu.
Tu estàs molt boja, no?
Per cert, de lluny no s'apreciaven les teves pigues, germaneta.
No soc la teva germana ni res semblant.
Vaja, veig que ja us heu conegut!
Sí, molt simpàtic, en Nick. Però qui em cau bé és en Thor.
Oi, bonic? Vine aquí!
Vine aquí, petit!
No sé què li passa, li dec fer por.
Ha sigut al·lucinant, nena!
Betty?
-Encara hi ets? -Collons, quin germanastre!
El noi adorable que deia la teva mare?
Ja veus, és un imbècil.
Però està bo?
A més de xafardera, vas molt sortida.
Està boníssim, no?
No ho sé. No m'hi he fixat.
No em molesta la impuntualitat, però aquest sopar no em va gens bé.
Ho sento, no és negociable.
Deu estar escollint el vestit. Avui a la botiga ens hem passat.
Oi, amor?
Estàs guapíssima, Noah.
Som-hi.
Vols una foto?
La propera condueixes tu.
Vols que canviï la música? Potser li agrada més...
Com vulguis, el copilot tria.
-La temperatura està bé? -Sí, no la pugis.
No? Així fresqueta està bé?
-Les mans al volant! -No...
Al volant, si us plau!
-És una recta. -Quina bona olor.
-Set, sis, cinc, quatre. Nick. -Mira, en Nick.
La teva targeta de sòcia arriba la setmana vinent.
Ara pots utilitzar el meu cognom.
-No podria generar una mica de confusió? -Per què?
Benvingut.
Hola, soc la senyora Leister. Noah Leister.
Enhorabona. Havia sentit quelcom.
No, Antonio, no. No soc d'aquests.
La senyora Leister és ella.
-Disculpi, quina vergonya. -Tranquil, no és culpa teva.
Endavant.
L'estiu mai ha sigut la meva època, però amb el mar, les postes de sol, tu...
La ciutat em fascina.
National Geographic la va incloure a la seva llista de llocs amb més encant.
Gràcies al nostre lobby.
Hi ha gaires incendis forestals en aquesta època?
Doncs sí, desafortunadament, és un problema.
Aquest estiu ja n'hi ha hagut dos.
No entenc la gent que llença el cigarro per la finestra.
T'han tret mai punts del carnet, Nick?
Per fer això? Impossible.
En Nick no fuma.
És un esportista. Campió de surf?
-Sí. -Surf?
Algun problema?
No, simplement prefereixo els esports d'equip i estratègia.
On s'utilitza la intel·ligència.
Disculpeu-me, he d'anar a treballar.
-A casa d'en Mikel? -Sí.
-Primer cas? -Tant de bo.
El seu pare només ens deixa fer la paperassa.
Estudia dret, treu molt bones notes.
Només és força mental, res d'intel·ligència.
Si et fan fora del bufet del pare d'en Mikel,
tens el del teu pare.
Sempre tindràs una empresa de Leister Enterprises d'on xuclar.
-Oi? -Noah, si us plau.
No passa res.
La nit hauria sigut avorrida.
Ara tindrem motiu per riure una mica.
Aquí et quedes, germaneta.
-Jo també me'n vaig. -Tu et quedes.
No, espera. Nick.
La pots portar a casa? És de camí, no?
Doncs haig de fer molta volta.
-Prefereixo agafar un taxi. -Nois, prou.
No tolerarem més aquesta actitud.
-És millor que us porteu bé. -Té raó.
Ves amb en Nick, tranquil·la. Condueix molt bé.
-Què collons fots? -Ara quin problema tens?
No vull morir per culpa d'un sonat que no sap conduir.
-Creus que ho faries millor? -Què t'hi jugues?
Ets a casa meva, la meva ciutat i el meu cotxe. Calla.
Com que teniu coses us creieu els déus del món.
Tu ets al meu espai personal, zona de confort i camp de visió, desapareix!
La teva mare t'ha d'estimar, per aguantar-te.
Què saps sobre què és l'amor d'una mare?
-Què fas? -Fora.
-Què passa? Què he dit? -Baixa del cotxe o et baixo jo.
No t'atreviràs.
Però què fas?
Ni de conya!
Nicholas!
Nick, deixa'm anar!
-Què fas? -Ara agafes el taxi que deies.
-Aquí no vindrà cap taxi. -Doncs Uber.
De debò? I no em deixes ni una maleïda armilla reflectora?
Això no pot ser veritat.
I a més no tinc bateria. Me cago en... Merda! Fill de puta!
Collons.
Va...
No paris, eh! Segur que ets un assassí en sèrie.
M'he escapat d'una de bona.
Merda.
-Ei, estàs bé? -Sí.
Un imbècil m'ha deixat tirada.
Aquí sola, enmig del no-res?
Sí, aquí sola, enmig del no-res.
-Vinga, adeu. -No, ei!
Espera. Està bé, això del no-res ha sonat fatal.
Però és veritat, no et puc deixar aquí sola, enmig del no-res.
D'acord, ara ha sonat millor.
Tens un carregador d'iPhone?
Quin dia! No he pogut ni treure el carregador de la maleta.
Així doncs...
-On et porto? -Tu cap a on vas?
A una festa random a un xalet perdut per allà.
Et convidaria, però si allò sonava malament
ara sembla que et vull espedaçar.
La convidada sorpresa?
-On vius? -Saps on és la casa dels Leister?
Sí, clar. Vius per allà?
-Visc allà. -Com?
Vius a casa d'en Nicholas?
Pitjor. És el meu germanastre.
-I també el que m'ha deixat tirada. -En Nick?
Quin cabró.
Ara ho entenc. No tenia temps ni de portar-te a casa.
-Què vols dir? -Devia voler arribar aviat.
-A on? -A la festa que et comentava.
Espera, en Nick és allà?
No hi ha festa sense en Nick.
Noah, escolta.
És una quedada de bandes, vigila.
Aquella és la més perillosa de totes.
Aquell noi de blanc és en Ronnie.
Va sortir de la presó ahir, et pots fer una idea de com va això...
-Què passa? -Què tal?
-Com estàs? -Ei, Ronnie.
-Que bé que et veig, tio. -I tu què tal?
Legend.
Escolta. Hi ha els morats, els verds,
els blaus i la nostra.
Allà està el nostre líder.
Som-hi!
Què passa?
-Què fas aquí? -Et sorprèn que hagi arribat a peu?
-Qui t'ha portat? -Ets imbècil.
Pigues, torna per on has vingut.
Jo em quedo aquí fins que vulgui.
-No t'ho repetiré. -No hauries de donar-me ordres.
-Ah, no? -I si el teu pare s'assabenta de tot això?
-No t'atreviràs. -El noi perfecte?
Hòstia, has enganyat a tothom.
-Soc perfecte en molts aspectes, amor. -Doncs en modèstia no.
Ets l'única que es preocupa per això.
Potser no soc com les altres.
Ah, no? Jo crec que sí.
Uns llavis normals,
una mirada que no diu res,
un coll...
-Què és això? -Un nus.
Perquè ets enrevessada?
-Perquè soc forta. -Ah, forta.
Un nus de vuit, el més dur de desfer.
A mi no se'm resisteix cap nus, saps?
Un petó al tatuatge i les noies ja es desfan.
-Com estàs tan segur que agrades a totes? -Detallets.
-Com quins? -No m'has demanat que et deixi anar.
Sí que vull que em deixis anar.
A mi em van les dones, no les nenes amb trenes.
-Mai porto trenes. -Mira, germaneta,
no tens ni idea d'on t'estàs ficant.
No et creuis en el meu camí i jo no em creuaré en el teu.
Imbècil.
Et puc ajudar?
-Perdona. És el teu Jeep? -No.
És d'algú que s'ha colat a la festa.
Destrossa'l, si vols.
Ets la Noah, oi?
Si t'envia en Nick a controlar-me, no ho necessito.
No vinc per ell. En Mario m'ha dit què t'ha fet.
-Ets la seva xicota? -D'en Mario? No.
No, d'en Nick. Li està menjant la boca a totes les noies.
Som amics des de petits.
-Doncs em sap greu per tu, és un cabró. -Va a dies.
Ei, què passa? Salut!
Què passa, nen?
Què tal? Perdona l'embolic,
però si surto amb l'esportiu, no m'escaquejo.
Tranquil, jo m'emporto el 4x4.
-Merda. -Què passa?
No veig les stories del meu xicot ni de la meva millor amiga.
Necessites un altre xicot i una altra millor amiga.
-Soc la Jenna. -Encantada.
-Dec haver tocat alguna cosa. -Ei, mira'm.
Deixa-ho estar. Treu-te els sostenidors, emborratxa't
i enrotlla't amb el més guapo. En aquest ordre.
És que això no va amb mi, independentment de l'ordre.
Qui és el bombó que està amb la Jenna?
Bombó? Estàs flipant, nano.
Va, tira.
Posa't això perquè la banda d'en Ronnie no et molesti.
Hi ha alguna cosa per evitar en Nick?
Ei! Hola, nenes.
-Hola, nen. -Hola.
Eh, fora!
No, és en Lion, el meu xicot.
-És dels nostres. -Doncs benvingut al nostre club.
D'acord.
Hola.
Tu ets la germana d'en Nick, oi?
Collons, com volen les notícies, Ronnie.
Què tal?
Cola o mojito?
-Coca-cola. -D'acord.
-Merda, això porta rom. -Només una mica.
-No, gràcies. -Prova-ho, està bo.
-Que no, gràcies. -Beu, no siguis tonta.
-Què fas? -Mai més et colis en una festa.
Agafa el teu Jeep i marxa abans que et mati.
Els nois ho resoleu tot amb violència!
El teu ganxo de dreta encara fa mal.
I allò de no creuar-se en el camí de l'altre?
Què fas?
Aquest paio droga les noies amb burundanga.
Què? Merda.
-Et porto a casa. -Ni de conya, marxo amb en Mario.
Mario! Mario?
Estic bé, només tinc una mica de calor.
Deixa'm, només tinc una mica de fred.
No, una altra vegada no. Condueixo jo.
-Sempre n'he volgut conduir un com aquest. -Ni boig.
-Estàs drogada i no tens carnet. -Només estic marejada.
Però tu sí que has begut.
Només un gotet.
Ja, però de les tetes.
Tequila saladet ben barrejat amb la suor... Deliciós, no?
Què diria Freud sobre vessar líquids i llepar d'aquesta manera?
Només perquè ho sàpigues, Freud no és un cantant de trap.
Diria que és com vessar llàgrimes, o quelcom pitjor,
al pit de la teva mare. Què me'n dius?
Deixa la meva mare en pau.
Amor, on és el cristall de Bohèmia?
Què passa?
La mama no et va dir que hi ha una cosa que es diu vas i que conté líquids?
Ei, Darcy, amic! Aquest és el teu besnet.
Que no t'enganyi, no és un dandi anglès com tu,
tot i portar una dama a coll.
Ui!
Què és això?
Oi que els esteroides sí que te'ls beus d'un vas de cristall?
Doncs saps què? El cristall és un líquid.
És un líquid que conté un altre líquid. Que bonic, eh?
Si fossis capaç de sentir emocions, ho apreciaries.
El vidre flueix tan lentament que sembla sòlid.
Per això és tan fràgil.
Dur, però fràgil.
No, el llum no!
No em toquis.
Imbècil.
Noah.
Amor meu, desperta.
-Amor meu. -Rafaela!
Vine, amor meu. Tranquil·la.
Vine.
Entra aquí.
-Aquí. -Què passa?
Obre la puta porta!
No surtis, d'acord?
O obres o entro!
-Què? Treballant a casa d'en Mikel? -Sí.
-Un ibuprofèn? -Gràcies, Martín.
-Un cafè, senyoreta? -Gràcies, Mortimer, ja me'l serveixo jo.
-Què va passar ahir a la nit? -No te'n recordes?
-Això serà divertit. -Ho serà quan entri el teu pare.
-Veurem qui surt més malparat. -Digue-m'ho.
Et vaig estirar al llit i va passar de tot.
No em vas tocar.
Seria propi d'un vulgar psicòpata, però tu ets molt pitjor.
-Sí? -Sé que em vas fer quelcom.
-Em vas gravar? -No.
Tant de bo, estaves molt graciosa.
Bon dia.
-Bon dia. -Hola.
-Com va anar anit?
Anit?
-Sabeu on vaig anar anit? -Sí, a casa de la Jenna.
Em vas dir per missatge que et quedaves a mirar La La Land.
-Ah, sí? -La Jenna és de bona família.
No té res a veure, això. El seu xicot és mecànic.
Sereu molt bones amigues.
Sí, segur.
Gràcies per presentar-li els amics.
Tot el que pugui fer per vosaltres.
Ets un encant.
M'alegro que hàgiu arreglat les coses.
Hi havia nois de la teva edat?
No necessito amics.
M'has separat d'en Dan, però no l'oblidaré.
-Amor meu... -En Dan dona mil voltes a aquests pijos.
Dan?
El seu xicot. El troba a faltar, deu haver tingut mala nit.
Volen més creps?
Jo no. Gràcies, Petra.
-Aquí va bé. -Em cremaré.
Digui?
Sí?
-Compte. -Que guapo.
Que et toco.
Hola, germaneta.
Mai més em toquis el mòbil.
Mai més em fotis una festa.
-La La Land? -Fa per tu.
Odio les pel·lis d'amor.
Ets més de porno? Amb aquesta cara...
Deixa-la en pau.
-No facis cas. -Tranquil·la, em sé defensar.
Bro, et vas perdre el millor de la festa.
Ho sé, estava esgotat.
Em vaig posar a llegir.
Ei, sabíeu que el cristall és un líquid?
És fort, eh?
-Estàs de conya? -Ho dic de debò, eh.
T'ho juro. Saps les llunes que canvies al taller?
Pur líquid. És fort, eh?
-Què t'has fumat? -Cristall.
Mikel, avui sí que hem de fer la paperassa.
-A quina hora? -A les nou a casa meva?
A les nou? D'acord.
-Podem demanar pizza. -Sí, genial.
Ajuda'm amb això.
Té un bon cul, oi?
Ara les mosques vindran a la mel.
-Nick. -Què?
-No ens vas convidar a la festa. -Us vaig veure.
Va, podem venir a la cursa aquesta nit?
No sé de què parleu.
Quin dia més bonic que fa, no?
Sort, rei.
Compte amb la sisena corba, és traïdora.
-Sí? -Cap problema.
Som-hi. Força, Nick!
Què et passa?
Tens por de no arribar a la final, oi?
Tranquil, et guanyaré com cada any.
Ja.
Preparat?
Va, Nick!
Va, vinga! Fot-li!
-Hola! -Quina sorpresa!
Va, va, vinga!
Vinga!
No sé què li passa, no està centrat.
Som-hi!
Vinga, Nick!
El problema és la corba.
S'ha d'agafar per fora i aguantar la frenada.
I tu com ho saps?
No!
Vinga!
Sí! Vinga!
Vinga!
Aquesta repeteix, avui. És la seva xicota?
L'Ana? La seva xicota és aquesta màquina.
Som-hi!
Quina merda!
Genial!
I aquesta merda?
No m'ho puc creure.
-És el teu xicot? -I la meva amiga.
Li xuclarà tota la sang.
Fastigosa! Em cago en tot, collons!
-Estic flipant. -Ei, vine.
-Plora el que calgui. -Ni en conya.
Era emborratxar-se i enrotllar-se amb qualsevol o al revés?
Depèn de com de bo està.
Fill de puta!
Vinga!
Som-hi!
Així no.
Mira a la càmera. Ara fes-me un petó.
Leonardo Daniel Ponce de la Rosa, tens el cul sobre el meu cotxe.
-Ho sento, Nick. -Marxa.
Pares d'espantar tot el que se m'apropa?
No aprens? Segueixes bevent tot el que et donen.
I què?
No et penso portar a casa, i embarassada, menys.
-Només volia una foto. -Una foto?
-Sí. Fent un petó a algú. -Ja. Vols posar en Dan gelós, oi?
-Què ha passat? -No és cosa teva.
Això és el que has buscat tota la nit.
Sento no ser tan complicada com tu, corrent per veure qui la té més grossa.
Si t'aconsegueixo la foto,
marxaràs a casa d'una vegada?
Potser.
Potser?
Amb llengua?
D'acord.
Aquí tens la foto.
Vine.
Espera. Diré a la Jenna que et porti a casa.
Mira què diu. Bé, torno a la festa.
On eres? No t'he vist en tota la nit.
Què fas? Tenim temps abans de la final?
Serà ràpid.
Fet.
Quina passada.
Hola. Es nota que hi entens, de cotxes.
He corregut alguna cursa.
-Pensava que era el primer cop. -Tant de bo, però no corro jo.
No? I què fas a la línia de sortida?
Ja? Tan aviat?
No, escolta... No ho has entès, no corro jo, corre en Nick.
I per què cony no està aquí?
Merda.
Ep, preciosa, on vas?
Si ningú corre, guanyem.
Ho estàs desitjant.
Mira, per ser dona, et regalaré cinc segons d'avantatge.
-Què et sembla? -Cinc segons?
Què passa, Nick?
-Què fas aquí? -Preparada?
-No has rebut el missatge? -Quin?
Preparat?
Però si tu ets aquí, llavors...
No fotis.
Què passa? Per què no surten?
Eh! Què fas? T'acabo de donar cinc segons d'avantatge.
Els estic utilitzant.
Vull que, quan arribem a la meta, tothom sàpiga que t'ha guanyat una dona.
Què collons...
Què fas?
Què fas, cabró?
M'agrada aquesta noia.
Vinga!
La sisena corba.
Per què no frena? Sortirà de la pista.
Sí! Ja t'està bé!
Hòstia!
Què fa?
Però què fa? Està boig!
Sí!
Sí! Sí! Sí!
-Estàs boja? -Però si he guanyat.
-No tens ni idea del que has fet. -Tramposos!
Què passa, Leister?
La final era entre tu i jo.
T'has saltat les normes.
-Guanyem nosaltres. -Això és ridícul.
No és de la banda. Tornem a córrer.
Sí que ho és. Porta la banda.
El que ha fet trampes ets tu, m'has envestit.
I t'he guanyat igualment, imbècil.
Una dona, mira'm.
-Pots callar? -Ho sento, Nick.
Les normes són les normes, així que paga.
Ara t'ingresso els 15.000.
-Nick, això és una bestiesa. -No et podies estar quieta? Surt.
T'ho tornaré, encara que tardi anys a estalviar.
I allò altre?
Sé que costa desfer-se d'aquesta preciositat,
però és el que hi ha.
No li pots donar el cotxe. Estàs boig?
Tranquil·la, quan vulguis et porto a fer un volt.
No el disfrutaràs, imbècil. Saps per què?
-No. -Perquè t'he fotut una pallissa.
I tothom ho recordarà quan et passegis amb ell.
Fes-me un favor.
El pròxim cop, procura deixar aquesta puta a casa.
Què fan?
Rafaela!
Vinga, som-hi!
Què et passa, tia? Anem.
Entra al cotxe. Vinga.
Brother, va!
Surt!
Tira!
Tu.
-Ens segueixen? -Em sembla que no.
Jenna, estàs bé?
-Contesta'm. -No m'atabalis, estic en xoc.
No dius res i m'espanto.
-Perquè m'estimes. -No comencis.
-Ni una mica? -No molestis, nena, para.
-Ai, que avorrit. -"Que avorrit".
-Amunt, ja has dormit prou. -No, mama, avui tampoc em trobo bé.
És la gala de l'empresa d'en Will, m'has d'ajudar.
És en Dan?
No sabia que estaves tan unida a ell i la Betty. Ho sento.
-Mama, és igual, ara. -No és igual.
No et vull veure així.
Aviat semblaràs una mòmia, entre tant cotó egipci.
El pla: esmorzem al beach club i després anem a la perruqueria.
Quin? En Will i en Nick duen esmòquing.
En Nick hi és?
Porta dies desaparegut,
però sap que la gala és important pel seu pare. Vindrà.
Un altre cop el hater?
Deu ser en Ronnie, segur. Bloqueja'l.
Ja... Acabo d'arribar i ja m'odia tothom.
I tu quin et posaràs?
Ei, Will. Quin?
Tots dos són preciosos.
Ho diré als dissenyadors, però quin em poso?
Arribarem tard a l'assaig.
No ho sé. El negre.
Vindrà gent molt important del món de la cultura.
-No ho vull deixar a l'atzar. -Amor, estaràs preciosa.
Això tant és.
Què passa?
Què et preocupa? No estar a l'altura?
És això?
Mira'm.
Has passat altres proves més importants a la vida.
Això serà un joc de nens.
No sé què vas veure en mi.
Recordo veure't caminar per aquella catedral,
descrivint aquells retaules i la cúpula amb tanta passió
que semblava que l'havies construït tu.
Te l'hauré de tornar a ensenyar, perquè no vas mirar amunt.
Aquesta nit serà igual,
perquè només tindré ulls per tu.
Ei, escolta.
Aquesta família i les seves empreses... Imagina't que són una catedral enorme.
Tu seràs la guia perfecta. D'acord?
-T'estimo. -I jo a tu.
Va, espavila.
Crec que em posaré el rosa.
Saps que en Rodrigo vol ser el meu xicot?
El rosset? I què li diràs?
-Que no. -Molt bé!
Després et trenquen el cor.
Fes com jo, germaneta, fuig abans que sigui massa tard.
No, és que ja tinc dos xicots. Per què en vull tres?
La glucosa.
Vine, petita.
La mama tornarà a marxar de viatge, em vindràs a veure?
No ho sé.
-Saps quan tornarà? -No m'ho ha dit.
I si no torna?
Què vols dir?
I si es divorcia del meu papa i m'abandona?
-Això no passarà mai, amor meu. -A tu t'ho va fer.
No ho pots comparar, reina.
Jo era un desastre de fill, un dimoniet insuportable.
No com tu, que ets un angelet. Mira, t'estan creixent ales i tot.
Escolta, Maggie.
Avui he de marxar més aviat.
No, per què? Si us plau, no marxis!
Senyora.
Senyor.
Amor meu, ha anat molt bé.
Hola, Noah.
Thor.
Són uns girs impossibles.
Es poden fer.
Només has d'estirar el fre de mà,
després gires el volant 20 graus a la dreta i 60 a l'esquerra.
Vint, seixanta, com una contrasenya.
Exacte.
Avui has deixat l'Ana tirada.
On eres?
Amb algú que em necessitava.
Creia que no tenies més germanes.
-Ho sento molt per... -És igual.
No, no és igual.
-Aquell cotxe deu costar més de... -És igual.
Això no està bé.
-No, no està gens bé. -No.
Ets la meva germanastra i tens 17 anys.
Doncs besa'm fins que faci els 18.
No m'ho deixis fer més.
Espera, tu ets qui s'acosta i haig de ser jo qui ho eviti?
No sé què cony m'està passant.
Nick? Ets tu?
Creus que el que has fet està bé?
No era només una gala, era una presentació com a família.
No podem donar mala imatge.
El teu pare és a dalt, hi hauries d'anar.
Ara mateix hi vaig.
I tu? No has obert la boca en tota la nit.
Què haig de fer amb tu?
-De pilotar a rentar els cotxes. -I demà, cambrera.
-En vols un? -No matis l'última neurona que et queda.
Ei, no!
Vam quedar que no te'm pots acostar, recordes?
Però pots mirar.
Un tequila?
-Hola, reina. -Hola.
Què fas rentant aquest trasto?
Tinc una sorpresa per tu.
-El cotxe? -No, el cotxe és per a mi.
Hola, Noah.
Dan.
Què fas aquí?
Us podeu fer un petó, eh?
M'alegro de veure't.
He d'acabar de... rentar el cotxe...
D'acord.
-Vine, t'ensenyaré la teva habitació. -D'acord, fins ara.
No! No, si us plau, no.
No!
Nick! Tenim un problema.
-Ara ets tu la que s'ha acostat. -És que...
-El meu xicot... El meu ex és aquí. -Llavors el problema el tens tu.
-És que li vaig enviar la foto del petó. -Ah, sí! Aquella foto. Ja.
I què passa?
-Si et reconeix, li dirà a la meva mare. -Noah?
Noah.
Perdoneu.
Noah.
Com has tingut la cara de venir aquí?
Et volia demanar perdó.
-Perdó? -Perdó.
Allò amb la Betty no va significar res. És que em recordava a tu.
Tu em recordes a un mico i no em beso amb cap.
Noah, ho sé. Collons, sé que he sigut un cabró.
Mereixo el que em caigui a sobre.
Perdona, noi.
-Fas la maleta i te'n vas avui. -D'acord.
-Però fins demà no hi ha vols. -Em cago en tot, Dan.
Ei, brother!
Quina refrescada, no? No passa res, vine amb mi.
-Ets idiota? -Ha sigut divertit, oi?
No.
Vine, t'ajudo a assecar-te.
A veure...
Imbècil!
Què fas?
Ens pot veure en Dan.
Si ens enxampen els nostres pares, se'ns acaba el joc.
És el que vols?
No. I tu?
Tampoc.
Sí, a veure...
Mare meva.
Mira, no passa res, nosaltres t'ajudem a eixugar-te.
-Qui és aquell que està amb la Noah? -És el seu veí, en Cayetano.
Nicholas!
Ara vinc!
És veritat, en Nicholas.
Escolta, aquest noi no és el de la foto?
-Sorpresa! -Collons, mama.
Mira què t'ha arribat.
Jo diria que fan olor de retrobament.
Gràcies.
-Reina, passa alguna cosa amb en Dan? -No.
Simplement no esperava veure'l tan aviat.
Ha sigut com un jet lag emocional. Ja se'm passarà.
Que has conegut algú?
No, i ara. A qui hauria d'haver conegut?
Ja.
Sàpigues que està a la mateixa planta.
Qui?
En Dan. Així que actua amb responsabilitat i mesura.
-Va, mama, surt d'aquí. -D'acord, d'acord.
Què collons...
Què pretens amb això?
-No és meu. -Au va.
Soc persistent, però no soc violent.
Ha sigut la Betty? Ella saps que ets aquí?
Oblida la Betty.
La teva mare no sospita res d'això?
-No sé a què et refereixes. -Ja.
Quedem aquesta nit i parlem?
Malves? A qui se li acut regalar malves?
T'he trobat un hotel barat a prop.
Vas ben fotre en Leister, eh?
Tranquil, el cotxe no serà l'única cosa que li prendré.
I a què collons esperes? Ves a buscar-la.
Pensava que volies ser aquí per veure-ho.
Truca els teus col·legues... i que comenci la festa.
-Adeu, Nick. Tu t'ho perds. -Un altre dia, noies.
Ei, Nick!
Què fas per aquí? Que el cotxe t'ha deixat tirat?
Si necessites que et porti a algun lloc, de debò que...
Li donaràs un missatge meu a la teva germana.
Noah?
Nick!
-Estàs bé? -El que em faltava.
Perdó. Pensava que eres en Dan.
Si hagués pensat que eres tu també t'hauria pegat.
-Això t'ho he fet jo? -No, però podries, si volguessis.
No, si et sagna el nas, no pots tirar el cap enrere.
T'he de posar un cataplasma, tens analgèsics?
Entens de cotxes i també de pallisses?
Soc perfecta en molts aspectes.
-Qui ha sigut? -És igual.
Juro que, a partir d'avui, deixo les baralles.
-Ha sigut en Ronnie, oi? -El paio està boig.
Va darrere teu, deixa d'anar sola als llocs.
-Tu també. -Ho dic de debò.
-I jo. -Doncs deixem d'anar sols als llocs.
Tots dos.
Quina manera més poc romàntica de dir-me que passem més temps junts.
Tu vols passar més temps amb mi?
No puc, en Dan encara és aquí.
Encara sents alguna cosa per ell?
Et fa mal?
Bastant.
I aquí?
O aquí?
Què fas?
Haig de revisar la sensibilitat, hi podria haver algun nervi danyat.
L'escalfor de les teves mans no reduirà la inflamació.
Sí que es nota més inflamat, sí.
-Ho estem tornant a fer malament, Pigues. -Vols que pari?
Segur que et podràs resistir?
Per què les noies sempre ens enganxem als canalles?
Sou creguts,
mentiders
i violents.
T'equivoques. Jo no soc així.
Noah?
Estàs bé? He sentit cops i...
Jo també he sentit cops, però me'ls he endut tots jo.
Estic bé, gràcies.
Volies que et perdoni.
Si poguessis no dir res d'això, si us plau...
Fes-ho per mi.
-Va, Petra. -Calla!
-Una mica més amunt. -Bon dia.
He netejat les fulles de la piscina.
-Sento que rellisquessis. -No és culpa teva, Morti.
Martín.
Ja està, en Dan ja és a l'avió.
-Una carta de l'institut. -Gràcies.
Sembla que no li ha dit res.
Ja.
Que no queden places a l'equip de voleibol? Vaja.
Què passa?
Res.
-Em canvio. -No, tenim pressa.
Hola, Ana.
Hi som tots?
Noah, aquella cursa va ser una passada.
-On has après a conduir? -Vull oblidar aquella nit.
El seu pare era pilot, té una foto a Insta.
Era bo? Encara corre?
Va morir.
Va pitjar massa l'accelerador.
-Ho sento. -I tu, Nick?
Com vas acabar enmig del món de les bandes?
-No en vull parlar. -Va créixer sense l'amor d'una mare
i es va fugar. Volia ser un rebel.
-Prou. -El papa li va cancel·lar les targetes
i va conèixer en Lion, que li va ensenyar a viure amb perill.
I es va enrotllar amb l'amiga.
Tu no tens un passat fosc, Ana?
No, la meva vida ha sigut avorrida. Potser si t'hagués conegut abans...
-Ella assetjava els companys. -Ves a la merda.
Escrivies anònims a les noies que et queien malament?
No, directament els treia els ulls.
Així que t'haig de conèixer millor, no?
-Va ser fa molt temps. -Espera.
Tinc un detall per a tu.
Et devia un cotxe, no?
És perfecte. En aquest no t'hi podràs colar.
El millor regal ha sigut veure't amb l'uniforme.
Pensava en regalar-te un llibre de poesia, però veig que no va amb tu.
No! No vull que l'Ana em tregui els ulls.
Això mai m'havia passat amb l'Ana ni amb ningú més.
Per primer cop, no ho puc controlar.
En Mario m'espera.
Què cony vol aquest de tu?
Només sé que somriu quan em veu.
T'agafaràs sempre a un somriure?
Fins que ens faci mal la cara.
Aquest noi no té sang a les venes. No et pot donar el que necessites.
Què necessito?
No necessites petons, sinó volcans de foc a la boca.
No necessites carícies,
sinó solcs profunds que penetrin fins a fer-te tremolar.
Un alè que et xiuxiuegi vertigen.
No necessites sentir plaer, sinó estremir-te.
Ep! No hem vist res.
Què? Ha sigut prou poètic?
Ja tenim cotxe per les curses.
He afegit 100 cavalls al seu cotxe.
Te'l deixo quan vulguis.
Escolta, estàs boig? No és la teva germanastra?
-I què? -Això no és incest?
Entre la pallissa d'ahir i la que li donaves tu,
no li quedaran forces per lluitar.
Lluitar?
Vosaltres no us conformeu amb prendre un cafè o anar al cine, oi?
Fot-li, Bruno!
Nick!
-No ho facis. -Tranquil·la, no tindrà temps de tocar-me.
Això no té cap sentit.
-No és emocionant? -Que et facin mal?
-El mal m'és igual. -I el que tens davant?
T'agrada fer mal als altres?
M'agrada lluitar i punt.
Doncs no ho entenc.
-M'ajuda a desfogar-me. -De què?
Quin trauma tens al cap, que t'hagis de desfogar així?
Deixa'l en pau.
N'estic farta, de tu!
Quin problema té aquesta imbècil?
Penses deixar que t'estovi? Va!
Au, Nick!
Vinga, Nick!
Va, Nick!
El que està lluitant és en Nick!
Què és aquesta merda? Tu sabies que seria així?
-Més o menys. -Per diversió! Això és obscè.
I si demà apallissen un homeless per divertir-se?
Oblida't de tot això, d'acord? No val la pena.
-Demostra qui ets! -Ja el tens!
-Va! -Vinga, bro!
Volia donar-te les gràcies per convidar-me a venir amb tu.
M'ha fet molta il·lusió.
Ha sigut imprevist, però...
No vull que aquest cabró et torni a tocar.
Qui collons et creus per fer això?
-Mario, ho sento. -Tranquil·la, estic bé.
Ja... Ja m'imaginava alguna cosa...
Mario, no pots marxar a peu.
Es pot saber què cony fas?
No ho sé.
Mai havia estat gelós de ningú, Pigues.
Em tornes boig.
Això és el que pots oferir-me?
Això no pot tornar a passar.
-Et juro que no ho faré més. -No pot passar res entre nosaltres.
Mai més.
Què? Per què? Què et passa?
-Què fas? Em fas mal. -No pares de marejar-me.
-Què cony et passa? -No ho veus, Nick?
-Tinc por. -Què et fa por?
A més de la foscor, com una nena petita.
De tu.
No puc tornar a tenir algú violent a prop.
Tot bé, Noah?
Et porto a casa?
Mario! La Jenna ens porta a casa.
Recolliu-me pel camí!
Ja sap les coses bàsiques.
Fre, accelerador, canvi de marxes...
T'he d'explicar una cosa de la Noah.
El seu pare la va intentar matar.
-Com? -Amb un ganivet.
Mai l'havia tocat. A la Rafaela, sí.
-Pegava a la Rafaela? -Sí, fill. Sí.
Hi ha gent així.
La violència és la seva manera de desfogar-se.
Per què m'expliques això?
Perquè la Rafaela té por que torni per fer-li mal a la Noah.
-D'on? De la tomba? -La tomba?
El van posar a la presó.
-Però no era mort? -No, tant de bo.
Li van reduir la condemna i porta dues setmanes fora.
Hem demanat a l'Esteban que acompanyi la Noah,
però ja la coneixes. Ella amb xofer...
Pensem que potser ho pots fer tu.
Per què creieu que li vol fer mal?
El testimoni de la Noah al judici va ser clau.
Aquí ho tens tot, fes-li una ullada.
Aquest home és perillós, Nick.
-Ella sap que ha sortit? -No.
-La Rafaela no la vol preocupar. -Per què?
Perquè li té pànic al seu pare.
Beu.
Preparada?
Molt làbia, però li falta rotllo, eh?
I els nois enrotllats que xiuxiuegen coses boniques?
-Aquests nois no existeixen. -Ja.
Em moles, tia.
Veus? Per què no saben dir "t'estimo"?
Ho diuen abans d'anar-se'n al llit amb tu.
-Però en realitat volen dir "et desitjo". -Exacte!
Després es corren i callen. Mal fet!
S'ha de dir després!
És després, que té valor, i no abans, collons.
Que profund.
Gràcies.
Ni una.
Ei, anima la festa, que és una merda.
Jo me n'ocupo. Què passa? Això sembla un funeral!
Va, amunt, que avui ho petem!
-Què passa, bro? -Estàs amb la Noah?
Què dius? Espera. Ei, abaixa una mica la música!
Lion!
No...
Merda!
Et fan portar el cotxe tunejat, però la festa és a l'interior?
És absurd.
Des que en Nick no hi és, s'ha acabat la diversió.
I si fotem el camp?
Quines flors més boniques!
Veus com no pots conduir?
Ei, Nick, pots venir a casa d'en Mikel a buscar el cotxe de la Noah?
O millor agafem un taxi.
És que està fatal.
Així no pot pas conduir.
D'acord.
Hòstia, brother, em mataràs!
Aquestes aparicions espanten, comences a fer por.
A tu també?
-Estàs bé, Pigues? -Jo puc conduir perfectament.
Aquests cotxes no necessiten carnet.
Saps que aquestes idioteses que fa són per tu, oi?
On és la maneta?
M'he deixat la jaqueta.
-Ara torno. -Porta dues setmanes fora de control.
No creus que ja toca demanar-li perdó?
-Ets una bona amiga. -És una xivata!
-Què busques? -La meva jaqueta.
És l'armari.
Ana!
Ana, no! Obre la porta, si us plau!
Estàs buscant l'interruptor?
Si us plau! No fa punyetera gràcia!
La porta s'ha encallat una mica.
Ana! Ajuda, si us plau!
Ana! Obre'm, si us plau!
Ningú t'obrirà.
Què passa? Has vist algun monstre?
On és la teva mare?
On... és... la teva mare?
Ana, obre'm! Obre'm!
-Què ha passat? -És a dins.
-Aquí no hi ha ningú. -Tu sí que ets un monstre!
Au, marxem.
Era una broma.
Em vas dir que el teu pare havia mort.
Perquè per mi ho està. Espero que es podreixi a la presó.
No te'n vagis.
Per què fas que em sigui tan difícil odiar-te?
Et faria de tot, Noah, ja ho saps.
Però no farem res fins que la por marxi dels teus ulls.
Que bonic. Que bufó.
Sobre això del teu pare, jo...
Bon dia, Pigues. Estàs bé?
Pensava que no et podies controlar quan em tenies al costat.
Haig de marxar abans que es despertin.
Sí.
Noah, has vist...
Papa!
És que... Ella no podia...
És la Maggie. És a l'hospital.
La Maggie? Què ha passat?
Hi hauries d'anar.
Maggie!
Nick!
-Com estàs, amor meu? -Molt millor.
-Com ens has espantat, eh? -Volia espantar la infermera.
Em vaig amagar darrere la cortina i vaig apagar l'alarma del mòbil.
Aquella alarma és horrible, oi?
No ho tornis a fer mai més, eh?
D'acord. On és la mama?
Vindrà aviat, no et preocupis.
És la Noah? No sembla tan antipàtica.
No ho és. Quan la coneixes, és increïble.
Bon dia.
Hola.
Oi que és el millor germà del món?
Sí.
Quan el coneixes, sí que ho és.
Tu sempre seràs la seva preferida.
El xoc ha sigut crític, però ja està fora de perill.
Que bé. Gràcies, doctora.
Sort que la infermera hi era.
No necessita una infermera. Necessita una mare.
Ara és millor deixar-la descansar.
Ja queda poc per arribar.
Què fas?
Em tornaràs a fer fora del cotxe?
Ha sigut tot culpa meva.
En lloc de deixar-te tirada, aquell dia t'hauria d'haver besat.
Si hagués sabut això del teu pare...
Em fa mal que em tinguis por. Em fa molt mal.
Però saps que mai et faria mal. Ho saps.
Ja ens han descobert. No queda temps per disculpar-se.
Si estimar-nos és un pecat, sí, som culpables.
Els més culpables del món. I la teva mare ho ha d'entendre.
No, no li vull fer mal.
Ha trobat quelcom increïble en el teu pare.
Es mereix el que tenen, no ho podem espatllar.
No. No suportaria que aquests fossin els nostres últims petons.
Els nostres petons seran eterns.
Si aquesta ha de ser l'última vegada,
fem que sigui també la primera?
Espera.
No estàs segura?
-Sí. -Sí?
Només promet-me que no ho oblidarem mai.
Com pots dubtar-ho?
No!
-O sigui, li faltaven les dents? -A veure, teníem vuit anys.
I el teu primer petó?
Molt més tard. Quan tenia nou anys.
Jugant amb la Jenna a la cadena.
Jo besava algú que la besava a ella, i ella em besava a mi.
I qui era aquest algú?
-El seu hàmster. -No...
-Sí... -Que malament.
Ja.
Ha sigut increïble.
Ha sigut meravellós.
D'aquí menys d'una hora sortirà el sol.
Fuguem-nos. Escapem-nos junts.
Això mai funciona.
Mira els Montagut i els Capulet.
-Casanova se'n va sortir. -No es va fugar per amor.
Va escapar de la presó.
Bodas de sangre no va acabar bé?
-Què fas? -Aprofito el temps que ens queda.
Ets dolenta. Molt dolenta.
-Per què? -Perquè no em queden condons.
Deu amb cinquanta.
T'acabo d'enviar un missatge, que ràpid.
-Veus? Soc el més ràpid. -Nick!
Nick!
-Operació denegada. -Com?
Prova aquesta.
Ràpid, si us plau, que em reclamen.
Nick!
Cabró!
Ara sí que farem un volt amb el meu cotxe.
-Gràcies. -De res.
Noah!
Collons!
És impossible, només es veuen ombres.
És en Ronnie.
Reconeixeria la seva ombra dins d'un pou.
Segur?
D'acord, demanarem una ordre de cerca.
-Gràcies. -Gràcies.
De res.
-Ho sento, us hauria d'haver dit... -Deixa'm, si us plau. Fora.
Nicholas.
Si la Noah se'n surt, mai més tornis a tocar-la.
Les baralles, les curses...
Ho hauria d'haver vist quan vas faltar a la gala.
Vas jurar que s'havia acabat.
De debò ets el meu fill? Perquè no et reconec.
La trobaran.
Merda.
Hòstia, Ronnie! Pervertit, fill de puta!
Et dono cinc segons per sortir corrent!
I tot perquè et vaig guanyar en una carrera. Estàs boig!
El vas guanyar?
-Papa. -Quin cabró, en Ronnie.
No m'ho havia dit.
Molt bé.
Molt bé, nena.
I com va anar?
És igual.
M'alegra haver-te ensenyat quelcom de profit.
Al final no he sigut tan mal pare.
Et van agradar les meves cartes?
Mai t'havia escrit res.
No sé, sentia que t'ho devia.
Hem trobat cartes a la seva habitació. Semblen anònims.
-Número ocult. -Agafi'l.
Sí?
-Mama! -Noah!
Mama!
Em tens ben decebut, Rafaela.
Jonás, ni se t'acudeixi fer mal a la Noah.
En tots aquests anys, no m'has visitat ni un sol dia.
Ni un.
Ai, Rafaela...
A la presó, molta gent somia casar-se per interès.
No li parli així a la meva dona!
"La meva dona", diu.
-Què vol? -No ho sé.
Us veig a tots gaudir les coses que donen els diners i penso:
"Collons, si jo també soc de la família".
-Quant? -Un milió.
-A quin compte? -Per Bizum, no et fot?
Efectiu no correlatiu, en una bossa de tela impermeable.
A l'estàtua del passeig marítim, a les quatre.
Vosaltres dos i res de policia, és clar.
Noah! Estàs bé?
Nick!
Ai, l'amor fraternal...
Tenim quelcom.
Quan el seu exmarit i en Ronnie eren a la presó
van compartir cel·la.
Si no t'he trucat d'aquí dues hores, mala senyal.
N'estàs segur? És la teva filla.
Et va guanyar en una cursa.
-Sí, fent trampes. -Ja...
I t'agradaria venjar-te?
-Ara no penso en això. -Ara no penses en això. Ja.
Per què triga tant?
No fotis!
Creus que això és una cursa il·legal?
No em penso quedar de braços plegats.
Tranquil·la, amor meu, tot sortirà bé.
No vindrà.
Per què ho dius?
Els diners li importen una merda. Ens vol veure patir a la Noah i a mi.
Tranquil·la.
Això no m'agrada.
És cert que en vas perdre un en una aposta?
La idea no era perdre'l, senyora.
En Ronnie va fer trampes. Em fot veure com es flipa amb ell.
Sobretot perquè segueixo pagant jo l'assegurança.
Exacte!
El localitzador de l'assegurança!
Atenció totes les unitats!
Els han localitzat.
És aquí.
D'acord.
Noah.
Atenció. Escapa en un cotxe esportiu vermell.
Unitat dos!
La rotonda.
No! Para!
Aparta't, cony.
-Estàs bé? Noah? -Sí. I tu?
Per què no agafes els diners i te'n vas?
Embragues massa aviat. Fins que pateixi, no el deixis anar.
Més ràpid!
Així, molt bé.
Molt bé.
Per què ho feies?
Per què no eres sempre com quan conduíem junts?
Com ara, no?
-Érem un equip, jo era feliç. -I jo també.
Recordes aquell any tan bo?
Primer a la general, a dues carreres de ser campió del món.
Dos passejos i... Ho vau fotre enlaire.
Campió del món, Noah.
Però a la merda el campionat, la meva carrera, tot.
Tu saps què és passar-se anys... anys...
sense tocar un maleït volant?
Sense cotxe, la cosa que més m'agrada de tot el món!
És com deixar de viure, Noah!
Vosaltres també havíeu de deixar de viure.
No hauries d'haver vingut, ja ens vas matar.
Doncs ningú ho diria, jo us veig ben felices amb aquesta vida.
Ajup-te!
No!
Merda.
Fi de la cursa.
Què fas?
Ens vols matar?
Tant se val. Ja som morts, no?
Noah.
Gràcies.
Mama!
Noah!
Amor!
Estàs bé?
-T'ha fet mal? -No.
Gràcies.
Senyora Rafaela.
Passa, Petra.
Gràcies per venir. No podia estar sola.
Ningú et tornarà a fer mal.
Mai més.
T'estimo.
Espera, què has dit?
He dit que t'estimo.
-No m'ho puc creure. T'ho ha dit la Jenna? -El què?
-Que "t'estimo" es diu en aquest moment. -No.
D'acord, ha sigut en Lion.
-Però t'ho hauria dit igualment. -Ho dubto.
Doncs creu-t'ho.
Perquè és cert.
Ara durant quant temps hem d'estar així abraçats?
Espero que molt.
Perquè ara comença la nostra història.
Will, hem de fer quelcom.
El que sigui, però això s'ha d'acabar.
Subtítols: Ànnia Acosta Baborés
Supervisor creatiu Roger Peña