V MINULÉ SÉRII HOMECOMING
To zařízení ubytovalo 18 vojáků najednou.
Z lékařských záznamů hledáme muže
se známkami PTSD.
Uvidíme, jestli mají vymazanou paměť.
Vy si to nepamatujete?
Ne.
Víš vůbec, co to je?
Nacpala jsi do Waltera Cruze další chod?
Když už měl plnou dávku?
Bude úplně nezpůsobilej, kurva!
K něčemu tu došlo. Docela to spěchá.
Co jste mu udělali?
Prošetřuji stížnost ohledně Waltera Cruze.
Mám jenom pár otázek
o Geist programu Homecoming, znáte to?
Ani ne, ne.
Ten program už snad zrušili, ne?
Máš výsledky, mohl by ses dostat i do Sekvoje.
Pak tě dostaneme i na farmu. Potkáš pana Geista.
Co jste dělal v tom zařízení?
On tu stížnost podá.
To je realita. Co se soustředit na to?
Roller? Audrey, to je moje práce.
K LABORATORNÍM ÚČELŮM
S panem Geistem jsme to probrali.
Mluvila jsi s Geistem?
Ano, na jeho farmě. Byl jste tam?
Pokračujeme?
Haló? Jsi tam?
Sakra!
Hej!
Haló, pomoc!
Pomoc!
Hej!
Kurva.
EPIZODA PRVNÍ LIDÉ
Všechno v pořádku, slečno?
Kam se chystáte?
Šel támhle.
Kdo?
Já nevím.
Chci vám pomoct, ano?
Dobře.
Říkáte, že tu někdo byl, a běžel támhle?
Udělal vám něco, ten člověk?
Co je to?
Co je co?
Tak jo, tak...
Jmenuju se Donna. Jak vy?
Podívala byste se, jestli máte nějaký doklad?
Cokoliv s vaším jménem?
Co v kalhotách?
Jenom se na to podívám, dobře?
Jacqueline.
ZÁLEŽITOSTI VETERÁNŮ
Jste veterán, ano?
Jo.
Tak jo, Jacqueline, půjdeme k doktorovi.
Pokusíme se přijít na to co se děje, ano?
Dobře?
POHOTOVOST
Za jak dlouho budou výsledky rezonance?
Potřebuju, abyste tohle vyplnila.
Buddy, už zase?
Chcete novou láhev? Kupte si ji.
-Nemůžu si to dovolit. -To je váš problém.
Máte novou, elektrickou, a jen tam leží.
Jo, ta je pro nás.
Nejsme zdravotnický obchod, jsme pohotovost.
-Jasně? Ještě něco? -Jo. Mluvíte...
Mluvíte se všema jako s idiotama?
Tady končím. Dobře?
Pardon. Jacqueline. Co vás sem přivádí?
Přivezla mě sem policie.
Řekla mi, že jste prý trochu dezorientovaná.
Ano. To jsem.
No, snažíme se pochopit, co se vám stalo.
Byl s vámi prý nějaký muž? Uhodil vás? Do hlavy?
Já nevím.
Dobře. Jen udělám rychlý test.
Jacqueline, jaká je vaše adresa?
Já... Já ne... Já nevím.
Dobře. A co vaše narozeniny? Kdy je máte?
Já nevím.
Nevím.
Dobře. Můžete si sundat bundu?
Chci si poslechnout váš dech.
Dobře.
A jen se nadechněte.
Ještě.
To je hezké. Co to je, pták?
Cože?
Na vaší ruce.
VÝSADKÁŘI
No, Jacqueline.
Teď by opravdu pomohlo, kdybyste byla upřímná.
Vy si pícháte drogy?
Ne.
-Jste tady kvůli práškům, ano? -Ne!
Počkejte tady, prosím.
To není dobrý.
Musíš jim říct něco normálního.
Klidně si to vymysli, jestli musíš.
Kruci.
Ukaž mi to.
Ukaž mi to. No tak.
No jo.
Jo. Chápu tě. No tak.
Na mě nemusíš hrát blbou.
Teď jedu hlavně travku a pivka,
ale v mládí jsem to uměl rozjet.
Moje žena říkávala: „Měl bys být mrtvej.“
No, ale pak umřela.
Ale ty ráda paříš.
Myslím, že neberu drogy.
Důležitý je, co si myslej oni.
Kdo „oni“?
Ty zkurvený doktoři.
Na ty si dej bacha.
Otestujou ti krev,
budeš tu pár dní, dokud nepřijdou testy.
Jestli najdou heroin, pošlou tě hezky za soudcem.
Kam jdeš?
Jako vážně?
-To je každej den, tyhle lidi. -Já vím.
Doktorko Poserová! Jak je?
-Jsem Posenaz... -To jsem teď řekl, Poserová.
-Kam odešla? -Hej, kam odešla?
Hlídáte, co se tu děje, nebo ne?
Kdo?
Ta žena co byla vedle Buddyho.
Všechny jednotky...
Můžeš nám jenom pomoct? Prosím?
Pardon.
Hej! Nazdar!
Zvládlas to!
Vyzvedne tě někdo?
Znáte tohle místo?
Skins? Jo.
Můžete mě tam vzít?
Cože? Teď?
Jo. No, asi bych mohl něco posunout.
Jo. Naskoč.
PŘENESTE SE PŘES TO Z FARMY LEONARDA GEISTA
Moje žena v tý nemocnici zkapala.
Řekli jenom: „Mrzí nás to, tady je účet.“
A dodneška to splácím.
Geologický.
Jo! Něco tam furt je,
v horách, když víš, kde hledat.
Problém je, že já netuším, kde hledat.
Tak, vojačka, hm?
Smrt shora.
„Smrt shora?“
Jo. Seš výsadkářka, ne? To tetování?
Jo. Asi jo.
Chápu.
Jednou jsem si dal Oxykodon.
-Byl jsem na jednom ranči... -Já nejsem blbá feťačka.
Řekla jsem to několikrát.
Byla jsem na lodi,
byl tam chlap, kterej ode mě utekl.
A ten doktor mě nařkne...
Ať se stalo cokoliv,
jestli jsem něco zvorala, netuším co.
Jasně, dobře. Já tě neobviňuju z ničeho.
Proč na lodi?
Teď jsem to řekla. Nevím.
Jasně. Chápu.
Ale nic? No tak.
Nepamatuješ si před tou lodí vůbec nic?
Ručníky.
Cože?
Pamatuju si ručníky. To si pamatuju.
Malinký. Byly červený.
Nesmělo se na ně šahat.
Na zvláštní příležitosti?
Přesně.
Přesně tak.
Tak jo. Vidíš? To je...
to je kurva divný.
Ale no tak.
Musíš hned brečet?
Ve Skins něco poznáš.
Já kurva nebrečím.
Fajn.
SKINS INN A JÍDLO
RESTAURACE
Ježíš! Tady to bývalo tak hustý.
Číšnice nosily takový upnutý tílka, víš?
Byla vidět kůže,
a měli skvělý kuřecí kůže. Bylo to chytrý.
Dobrej.
Smažej je asi třikrát.
Proto jsou takový.
Určitě jsme tady dobře?
No jo. Tohle je Skins.
Ale pak ten motel koupil zasranej boháč z Calgary
a rozhodl, že z toho bude rodinnej podnik a všechny ty holky vyrazil.
To oni dělaj.
Kdo?
Zkurvený lidi.
Ty, co mají moc.
Vezmou si, co chtěj, a ostatní můžou shnít.
Nic mi to tady neříká.
No, asi se musíš vyspat.
Mám doma futon.
Teda, teď je venku, protože moje kočka...
Budou s tebou problémy?
Hej! Kyle! Kamaráde!
Nemluvím s tebou, Buddy. Řekl jsem ti, ať zmizíš.
Já tu byla? Kdy?
Poslalas mě někam. Tohle je rodinnej podnik, víš?
Uklidni se, Kyle.
Dřív ses tu plazil se po zemi
a hledal klíčky, jak jsi byl na sračky.
Mluv slušně, Buddy.
Pamatuješ si na toho Němce,
jak ti vyhonil na záchodech,
a tys potom všem koupil pití?
Co se tady kurva stalo?
-Nemůžu za to. -No a co?
Dost. Dost!
Oba dva. Prosím.
Kdy jsem tu byla?
Včera, s tvým kámošem. Musel jsem vytřít.
S kamarádem?
Nevím, řvali jste na sebe.
Přišel jsem pomoct.
-A tys mě poslala někam. -Co jsme říkali?
To fakt nevím. Proč se ptáš mě?
Protože si to nepamatuju.
Jo, to se stává.
Pili jste tu celý odpoledne piva a whisky.
Máš náš účet?
Co? Proč?
Kvůli jménu. Může tam být.
Ne, já nejsem... měli byste jít.
Kyle. Počkej.
Ta dáma je veterán.
Sloužila naší zemi.
Je to tak, Jackie?
Jo. Je to tak. „Smrt shora“.
Děkuju.
Není zač.
Tak co říkáš, Kyle?
Máš tady G. I. Jane,
nechceš se chovat trochu slušně?
Prostě... mám práci.
Máme pytel účtenek.
Uděláme to my.
My je projdeme.
Se ženou jsme se do sebe uměli pustit.
Nikdy jsem jí teda nehodil do lodi,
ale házeli jsme věcma a řvali.
Jednou spadla z terasy.
Cože?
No, říkám jen, že jestli je to tvůj kluk,
možná jste se hádali a...
Ne. To nebude ono.
No, určitě to byla jeho chyba. Neříkám...
Mám to.
„Šest Budweiserů, čtyři whisky.“
Co je tohle? „A“?
POKOJ ČÍSLO 214
To nevím.
Ale je to na pokoj. Spí tady.
-Hele! -Co?
Nepůjdeš k němu.
Nevíš, do čeho se ženeš.
Hádali jsme se. Možná mi to udělal on.
Zajdu pro kladivo.
Pokojová služba.
No, a co kurva teď?
Máte vevnitř prášky, nemůžete dýchat.
Cože? Hej, bože!
-Promiňte, madam? -Co?
Pomůžete nám? To je můj táta.
Má tam léky a dusí se.
Zvládneš to, tati.
Prášky. Můžete nám otevřít?
-Bojím se. -Prosím.
-Vydržte. -Dobře.
Budeš v pořádku.
Dobře.
Děkuju vám.
Dobrý, tati.
Bože.
Jo.
To je meloun.
Jo, je pravej.
Všiml jsem si, žes dělala, že jsem tvůj...
Tvůj táta, ne manžel. Což je asi v pohodě.
Kyslíková bomba ti pár let přidá.
Hele.
JEN K LABORATORNÍM ÚČELŮM GEIST
Bože! Kurva!
To jsou stovky?
„Alex Eastern.“
Znáš ho?
Neznám.
-No tak... -Alex Eastern.
Aspoň máme jméno, ne?
Kdo to je?
Já nevím.
V čem kurva jedeš?
-Já nevím. -Jo, víš. To jsi ty, ne?
-Jo. -Proboha. Něco si provedla.
Ten chlap si vás odškrtává.
-Radši si rychle vzpomeň. -Snažím se!
Co to má být?
Jo, Buddy.
Buddy, podívejte, to tetování mizí.
Ampulky fetu, hromady peněz.
Nevím, cos mu udělala.
Do jakých sraček ses s kámošema dostala,
ale nechci s tím nic mít.
Ó můj bože. Ó, bože.
Je mi hrozně, jasný? Fakt.
Já jen...
Tohle potřebuju.
Myslela jsem, že mi pomáháte.
Jo.
Zkurvený lidi, víš?
Kreativní dohled Filip Zrak te.