МИНУЛОГО СЕЗОНУ В «ПОВЕРНЕННІ»
Одночасно в закладі перебувало 18 військовослужбовців.
Ми знаходили за медичними картками людей з основними симптомами ПТСР.
ПОВЕРНЕННЯ - НОВИЙ МЕТОД ЛІКУВАННЯ
Ми застосували ліки, щоб перевірити, чи стерлися спогади.
Ти не пам'ятаєш цього?
Ні.
ЗА ЖИТТЯ!
Усе ковтнув? Хоч знаєш, що це?
Ти змусила Волтера Круза з'їсти другу порцію?
Який вже отримав повну дозу?
Він стане недієздатним, чорт забирай!
Тут виникла проблема. Термінова.
Що ви з ним зробили?
Я розглядаю скаргу щодо Волтера Круза.
ҐАЙСТ
Мене цікавить
програма «Ґайст», «Повернення». Ви чули про неї?
Взагалі-то, ні.
Ця програма більше не функціонує.
Якщо досягнеш успіху, я переведу тебе до «Секвої».
Тоді, можливо, запросимо тебе на ферму. Познайомишся з паном Ґайстом.
Що ви робили в об'єкті «Повернення»?
Він подав скаргу.
Така дійсність. Треба зосередитися на цьому.
Ролик? Одрі, це все я.
ЛИШЕ ДЛЯ ДОСЛІДІВ
Ми з паном Ґайстом обговорили це.
Ви говорили з Ґайстом?
Так, на його фермі. Ви там були?
Продовжимо?
Алло, ти чуєш?
От лайно!
Агов!
Агов, допоможіть!
Допоможіть!
Агов!
От лайно.
ПОВЕРНЕННЯ
Усе гаразд, пані?
Куди ви прямуєте?
Він побіг сюди.
Хто саме?
Я не знаю.
Я хочу допомогти.
Гаразд.
Ви сказали, що був якийсь чоловік і побіг сюди?
Він скривдив вас?
Що це?
Ви про що?
Так, нумо…
Мене звати Донна. А вас?
Будь ласка, гляньте, чи ви маєте якісь документи.
Або будь-яке посвідчення особи.
Може, у штанях?
Я лише подивлюся, добре?
Жаклін.
МС ВЕТЕРАНІВ - ЖАКЛІН КАЛІКО
Отже, ви — ветеранка?
Так.
Гаразд, Жаклін, їдьмо до лікаря.
Спробуємо в усьому розібратися.
Добре?
НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА
Коли будуть результати МРТ?
Заповніть цю форму.
Що, знову?
Хочеш придбати новий балон? Це вітається.
-Чорт забирай, мені це не по кишені. -Це мене не обходить.
Ти маєш там новенький, електричний, а він припадає пилом.
Ми ним користуємося.
Ми не магазин медтехніки, а відділення невідкладної допомоги.
-Гаразд? Ще щось? -Ага. Ти з усіма говориш так,
наче вони телепні, чи лише з тими, кому маєш допомагати?
Я закінчив. Уторопав?
Перепрошую, Жаклін. Чому ви тут опинилися?
Мене привезла офіцерка поліції.
Я поговорив із нею, вона сказала, що ви трохи збентежена.
Це правда.
Ми намагаємося встановити, що з вами сталося.
Ви сказали, що з вами був чоловік. Він ударив вас по голові?
Я не знаю.
Ясно. Я вас швиденько огляну.
Жаклін, де ви живете?
Ні… Я не… Я не знаю.
Ясно. А день народження? Коли у вас день народження?
Я не знаю.
Не знаю.
Гаразд. Можете зняти куртку?
Я послухаю, як ви дихаєте.
Добре.
Просто вдихніть.
Ще раз.
Гарно. Це пташка?
Що?
На вашій руці.
ДЕСАНТ
Гаразд, Жаклін.
Було б добре, якби ви були чесною зі мною.
Ви вживаєте наркотики внутрішньовенно?
Ні.
-Ви прийшли по ліки, так? -Ні!
Чекайте тут, будь ласка.
Кепські справи.
Кажи їм щось змістовніше, люба.
Вигадай, якщо доведеться.
Дідько.
Дай подивлюся.
Нічого страшного. Ну ж бо.
Так.
Так. Він тебе розкусив.
Не прикидайся дурною.
Тепер я курю травку та п'ю пиво,
але в молодості міг повеселитися.
Моя дружина казала: «Як ти ще не вмер?»
Потім померла вона.
Як не крути, ти полюбляєш розважатися.
Не думаю, що я наркоманка…
Головне не те, що думаєш ти, а що думають вони.
Хто «вони»?
Лікарі. Офіцерка Позанас.
Це твоя основна небезпека.
У тебе візьмуть аналіз крові,
потримають кілька днів, отримають результат.
Якщо знайдуть героїн — тебе судитимуть.
Куди це ти?
Серйозно?
-Щодня ці люди. -Знаю.
Офіцере Позанас! Як ви, чорт забирай?
-Позеназ, ви знаєте… -Я так і сказав. Позанас.
-Куди вона поділася? -Де вона?
Ви взагалі стежите за тим, що тут відбувається?
Ви про кого?
Про жінку, яка була поруч із Бадді.
Усім постам…
Допоможи нам. Будь ласка.
Пробачте.
Агов!
Тобі вдалося!
Хтось приїде по тебе?
Ви знаєте, де це?
ШКІРКА
Шкірка? Так.
Довезете мене туди?
Що? Зараз?
Так. Думаю, я зможу перенести свої справи…
Так. Сідай.
ПОДОЛАЙТЕ ЦЕ - ФЕРМИ ЛЕОНАРДА ҐАЙСТА
Моя дружина померла в тій клятій лікарні.
Вони лиш сказали: «Співчуваємо, ось рахунок».
Я досі оплачую той клятий чек.
Молоток.
Так! Є ще в горах
що копати, якщо знати, де.
Проблема в тому, що я не знаю, де, чорт забирай.
То ти військова?
Смерть згори.
«Смерть згори?»
Ти ж десантниця? Я бачив татуювання.
Так. Мабуть.
Розумію.
Одного разу я так обдовбався перкоцетом…
-Я був на тому ранчо… -Прокляття, я не наркоманка.
Я вже казала.
Я прокинулася в човні.
Там був чоловік, він утік.
А потім лікар звинуватив мене…
Що б не трапилося,
якщо я зробила щось погане, то не знаю, що.
Та добре. Я тебе ні в чому не звинувачую.
Як ти опинилася в човні?
Я вже казала. Я не знаю.
Гаразд. Зрозумів.
Нічого? Та годі тобі.
Ти не пам'ятаєш до біса нічого до того човна?
Рушники.
Що?
Я пам'ятаю рушники. Це все, що я пам'ятаю.
Маленькі. Вони були червоні.
Але їх не можна було торкатися.
Для особливих випадків?
Саме так.
«Для особливих випадків».
Гаразд. Це вже щось. Це…
Дивно, чорт забирай.
Та ну
Ти будеш плакати?
Ми ж їдемо в «Шкірку». Щось таки пригадаєш.
Я не плачу, чорт забирай.
Добре.
ШКІРКА - ГОТЕЛЬ-РЕСТОРАН
РЕСТОРАН
Господи! Колись тут було так круто.
Офіціантки ходили в топах, що облягали тіло.
Було видно багато шкіри,
а в меню була запечена картопляна шкірка. Розумно.
Агов.
Так, прокляття, вони просмажують її тричі.
Ось так вони її готують.
Це точно те місце?
Так, це «Шкірка».
Потім той заможний вилупок із Калгарі купив мотель,
вирішив зробити тут родинний заклад, а всіх дівчат звільнили.
Ось як вони вчинили.
Хто?
Кляті люди.
Можновладці.
Відбирають усе, що забажають, а іншим — гнити.
Я нічого тут не впізнаю.
Халепа. Може, тобі треба добряче виспатися.
Я маю вдома матрац.
Він зараз на веранді, бо мій кіт заліз за нього…
Якісь проблеми?
Кайле, привіт, друже!
Я не до тебе звертаюся, Бадді. Я ж казав вам триматися подалі.
Я була тут? Коли?
Ви мене послали прямим текстом, а це родинний заклад, ясно?
Годі вже, Кайле.
Коли я ходив сюди, ти, бувало, плазував по підлозі,
шукаючи свої ключі під ранок, п'яний до біса.
Агов, стеж за язиком, Бадді!
Пригадуєш, як припхався якийсь німець,
потім дрочив тобі в туалеті,
після чого ти пригощав усіх випивкою?
Що, у біса, сталося з цим закладом?
-Це не від мене залежить. -Облиш…
Припиніть!
Обоє. Прошу.
Коли я тут була?
Учора, зі своїм другом. Мені довелося мити підлогу.
Я була з другом?
Я не знаю. Ви волали одне на одного.
Я підійшов, щоб допомогти.
-А ви мене послали. -Пам'ятаєте, про що ми говорили?
Я не знаю, чорт забирай. Чому ви мене питаєте?
Бо я не пам'ятаю, що була тут.
Це було очікувано.
Ви цілий день пили пиво з віскі.
Ви маєте чек?
Що? Навіщо він вам?
Там могло бути вказане ім'я.
Ні, я не буду… Краще йдіть собі.
Кайле, заспокойся.
Ця пані — ветеранка.
Вона служила нашій країні.
Чи не так, Джекі?
Так. Точно. «Смерть згори».
Дякую.
Нема за що.
То що скажеш, Кайле?
Тут у тебе солдатка Джейн,
постався-но до неї з повагою!
Мені вистачає клопотів.
Доведеться перебирати купу чеків…
Ми це зробимо.
Знаєш, ми з дружиною часто лаялися.
Я ніколи не лупцював її,
але ми жбурляли речі й верещали.
Одного разу вона впала з ґанку.
Що?
Я до того, що якщо то був твій хлопець,
то, можливо, ви побилися…
Ні, не думаю.
Ну, я впевнений, що це його провина, а не твоя.
Знайшла.
«Шість Budweiser, чотири Maker's Mark».
Що це? Літера «А»?
КІМНАТА НОМЕР 214
Я не знаю.
Але він записав чек на кімнату. Він тут зупинився.
-Агов! -Що?
Не йди до нього в номер.
Ти ж не знаєш, у що вплутуєшся.
Ми сварилися. Може, він це зі мною зробив.
Піду по молоток.
Прибирання.
А тепер що робити, чорт забирай?
Твої таблетки всередині, а ти задихаєшся.
Що? Господи!
-Перепрошую, пані. -Що?
Можете допомогти? Це мій тато.
Його таблетки всередині, він задихається.
Усе буде добре, тату.
Таблетки. Вони в номері. Впустите нас?
-Я боюся. -Прошу.
-Я допоможу. -Усе добре, тату.
Усе буде добре.
Добре.
Дякую.
Усе гаразд, тату.
Боже.
Так.
Це диня.
Так, вона справжня.
Я зауважив, що ти назвала мене батьком…
Батьком, а не чоловіком. Це нормально, гадаю.
Кисневий балон додає кілька років.
Поглянь.
ЛИШЕ ДЛЯ ДОСЛІДІВ - ҐАЙСТ
Боже! От лайно!
Це сотні?
БАНК ФОРТ - АЛЕКС ІСТЕРН
«Алекс Істерн».
Ти його знаєш?
Не знаю.
-Так… -Алекс Істерн.
Принаймні в нас є ім'я. Так?
Хто ці хлопці?
Я не знаю.
А що ти там, у біса, робила?
-Я не знаю. -Ні, знаєш. Це ж ти, чи не так?
-Так. -Боже. Ти щось накоїла, пані.
Цей хлопець ставить хрестики на ваших обличчях.
-Краще подумай… -Я намагаюся.
Якого дідька?
Ой, Бадді.
Бадді-Бадді.
Ой, Бадді.
Бадді, поглянь. Тату стирається.
Кляті ампули з наркотою, пачки готівки.
Не знаю, що ви зробили з цим хлопцем,
у яке лайно ти й твої бойові друзі вплуталися,
та мені це не потрібно.
Боже…
Мені неприємно. Справді.
Просто…
Мені це потрібно.
Я думала, що ти допомагаєш мені.
Ага.
От кляті люди, ні?
Переклад субтитрів: Кирило Гаращук
Творчий керівник Данило Качмарський уталися,