Co to...
Hej!
Hej, pomoc!
Pomoc!
Hej!
Vidíte támhle tu bránu?
Nenaboural jste do ní, tak hádám, že viděl.
Je tohle budova Geistu?
Přesně tak.
Víte, ta párty je ale až zítra.
Vy pro ně pracujete?
Pracoval jsem.
Než to převzali ty šmejdi.
EPIZODA SEDMÁ ZNOVU
Proč chcete mít proslov?
Proč se mnou takhle mluvíte?
-Jak? -No, jako byste mě znala.
Jako bychom byli tým.
Před dvěma týdny jsem ani neznal vaše blbý jméno.
Teď ho znáte.
Můžeme to zvládnout, Leonarde. Vím, že to vypadá...
Ne, nevypadá to...
Já do prdele vidím, co se kolem mě děje, jasný?
Nepotřebuju terapii. Potřebuju motorovku.
Snažím se vám pomoct.
Musíme být pružní, spolupracovat a všechno bude jako dřív.
Nic už nebude jako dřív.
Tak mi přestaňte vykládat tyhle sračky
a tvrdit, že je všechno růžový.
Máme nového partnera. Nemáme na výběr!
„Partnera.“
Jo, to je kurva skvělý.
Říkejte tomu, jak chcete.
Ale to oni tu velí, ať chceme nebo ne.
Jo, jasně. A vy jste ráda.
Já to přijala. Přijímám realitu.
No, tady je realita.
Je to kurva moje společnost.
Takže tam půjdu a řeknu, co budu kurva chtít.
AUDREY TEMPLEOVÁ
S dovolením.
Promiňte.
Co tady děláme?
Jak jsme se sem dostali?
Můžeme to například přidat do barvy.
Když bude koncentrace silná,
člověk by to nemusel pozřít. Aby se toho nemusel ani dotknout,
jen by vešel do místnosti a dýchal.
To je naprosto dokonalej nápad.
A jakákoliv barva. Nemusela by to být jen červená.
-Samozřejmě. -Je to zasraná metafora, jasný?
Snažím se vás varovat.
Tohle je vaše poslední šance.
Kdo to je?
-My jsme ti kempující. Měli jsme tu hudbu. -Je něco jako náš maskot.
A ta obryně jsou tihle sráči.
Chtěj nám ukrást naší práci. Všechno, co...
Tohle je důležitý! Musíte mě poslechnout! Prosím!
Tak se pojďme napít.
Kdo kurva jste...
Kde jsi... Alex, kdes sakra byla?
Alex?
Jsi v pořádku?
O čem to kurva mluvíš?
Kde je Walter Cruz?
Pojď.
-Nech mě. -Alex, co se děje?
Proč mi tak pořád říkáš?
-Jak? Alex? -Ano.
Protože se tak jmenuješ.
Ne, Alex mě napadl... Já vím, jak se jmenuju.
-Jackie Cal... -Callico? To je naše kočka.
To šlo hladce.
To se tady schováváš?
-Co chceš? -Kdo vyměnil catering?
-Cože? -Ty nový jsou neschopný.
Chtěla jsem, aby rozdělili předkrmy...
-A dívali se na mě jako na blázna. -Wendy, já...
Můžeš mi dát chvíli?
Ahoj, Alex.
Ahoj.
Jo, promluvíme si později.
Ty vážně nevíš, kdo jsem?
-Jdeme. -Co to...
Hned.
To nemusíš dělat.
Kdo je Walter Cruz?
Veterán. Setkala ses s ním, ale...
Kvůli čemu?
Tady jste.
Craigu, co to děláš?
-Ona mě omráčila. -Ne.
Ano, omráčila. Co je tohle? Paralyzér.
Ne, není.
-Cože? -Není to paralyzér.
Ale ona mě paralyzovala.
Craigu, běž si dát něco k pití, ano?
A neposer tu párty.
Dobře.
-Dáš to pryč? -Kde to jsme?
-Co tu děláš? -Pracuju tady.
Audrey, tady jste!
To jsou ti muži, o kterých jsem mluvila.
Naše dva mozky, Zach a Yaniv, oheň a led.
-Rád vás poznávám. -Krásný prostor.
Plný světla.
Audrey je jako izolepa, co tu všechno drží pohromadě.
-Izolepa? -No, lepidlo.
Musíme jít.
Vy musíte být Alex, ta obchodnice.
No, máte doma skutečný skvost, ale to jistě víte.
Musíme jít nahoru.
Pánové mají otázky ohledně implementace.
Ano, účinky, které má extrakt na paměť.
Jsou trvalé, nebo...
-Probíhá výzkum. -O čem to mluvil?
-Jen klid. -Na paměť?
-Ten extrakt... -Těšilo nás.
-Jakej extrakt? -Hned se sem vrátíme...
Já vás budu za pár minut potřebovat.
-Je to důležitý. -Dobře.
Řeknete mi, co tu děláte?
Mám s nima nějaký jednání.
S těma šmejdama.
Takže tam musím jít.
Na to je docela pozdě.
To asi je, jo.
Bude to problém?
Hele, ty lidi, oni mi něco udělali.
A teď po mně jdou.
Takže tam půjdu a promluvíme si o tom.
Máte s tím problém?
Vy jste jeden z těch kluků, co?
-Cože? -Z toho léčebnýho programu.
Pojďte dovnitř. Promluvíme si.
Jdete, nebo ne?
„Walter Cruz.“
To jste vy, ne?
Vypadá jako vy.
LÉKAŘSKÉ ZÁZNAMY
Kdo jste?
HOMECOMING GEIST INICIATIVA
Kdo to je?
Walter Cruz.
To mi udělal on?
Musel to být on.
Co se stalo? Proč jsem tam byla?
Mluvila jsi s ním.
O čem?
Je to tvoje práce.
Když chce někdo žalovat nějakou firmu,
ta firma si tě najme.
Ty toho druhýho přesvědčíš, ať žalobu stáhne.
To je práce?
Pro tebe byla.
O co mu šlo?
Testovali jsme na něm...
ten extrakt.
A stala se nehoda.
A já tě z toho měla dostat.
Jo.
Co to moje tetování?
-Žádný nemáš. -Měla jsem.
Falešný.
A falešnej doklad.
Proč, jestli jsem s ním jen mluvila?
Je to složitý.
Prostě mi do hajzlu odpověz.
Proč? Co to změní?
Protože vím, že jsem něco udělala.
Už od chvíle, co jsem se probrala.
Nemůžu říct co,
ale cítím to.
Mohl nás ohrozit.
Tys to chtěla dostat pod kontrolu, protože to ty děláš.
Musely jsme vybrat mezi tím, co chtěl on a co my.
Pochopitelně jsme si vybraly nás.
Nás?
Ano.
Staráme se o se o sebe, protože to nikdo jiný neudělá.
Ty a já, jsme rodina.
Ti ostatní, všichni ostatní,
jsou jen lidi.
Musím jít na chvíli dolů.
Půjdeš se mnou, prosím?
A potom můžeme jet domů.
Prostě všechno vymazali?
Jo.
Proč?
Asi si mysleli, že bez toho budete užitečnější.
Můžete to napravit?
Ne. To nemůžu...
Mrzí mě to.
Tak to dokončete.
Dokončete co?
Co jste začali. Smažte i zbytek.
Já ne...
-Nerozumím vám. -Ale rozumíte.
-Jde to, nebo ne? -O to nejde.
Dokážete to. Já vím, že jo.
Podívejte, měl jste to těžký.
Není to všechno fér.
Seru na to, co je fér.
Říkám vám, co chci.
-Rozumím. -Ne, nerozumíte.
Ani nemůžete.
Jmenuju se Walter Cruz.
Ano, já vím.
Jsem z Georgie. Chodil jsem na Valdostskou střední.
Dobře.
Běhal jsem,
byl jsem kulisák.
Měl jsem holku, co jsem neměl moc rád.
Jmenovala se Kat.
Pak jsem měl jinou,
a tu jsem miloval. Jade.
Jade byla štír.
Měla po celým těle vytetovaných pět štírů.
Jednoho měla dole na noze.
Moje máma je Gloria.
Je marxistka. Pořád nevím, co to znamená.
O čem to mluvíte?
To všechno si pamatuju.
Pamatuju si na náboráře a...
A když mě nasadili.
Viděl jsem poprvý poušť.
Ale potom to končí. Je to...
Celá služba, návrat domů...
Všechno je pryč.
Tak...
na tom, co víte, můžete stavět.
Ne. Jasný? Ne.
Všechny ty vzpomínky mi...
připomínají, o co jsem přišel.
Je to jako svědění.
A nepřestane to. Pořád na to myslím.
Takže vás mám otrávit?
Ne. Chci, abyste to dokončil.
Zničte ten zbytek. Tím mi pomůžete.
Můžu vás k těm sráčům odvést.
Ale nic to nezmění.
Poslouchejte se. Co chcete?
Chcete víc.
Tu zasranou věc nemůžete ovládat.
Jakmile se dostane dovnitř, chytne se a všechno převezme.
Stalo se to mojí firmě, mojí farmě, stalo se to kurva i mně, jasný?
A oni tam nahoře mají zítra párty,
aby to kurva oslavili.
Co oslavili?
To nevím.
Víc lidí jako vy. Něco takovýho.
Jakože to udělaj znovu?
A vy to svedete na kytku?
Co chcete, abych řekl? Já...
-se snažil. -Vypěstoval jste to.
Je to vaše firma.
A schováváte se tu v chatrči.
Jich je plná budova, já jsem jeden.
Jsem kurva starej.
Nejste starej.
Jen máte blbej přístup.
Audrey, zvládla jste to!
Leonard je pryč. Konečně se tady můžeme pobavit.
Vy ještě nepijete? Donesu vám.
Ne.
Dobře.
Ukaž se, Marku!
Seš si tím jistej?
Děkuju.
Ano, kdybyste mi věnovali chvíli,
chci požádat o přípitek
Když mě poprvé nasadili,
bylo tam 700 mužů a já.
Smáli se na mě, tolerovali mě a odstrkovali.
O 12 let později,
jsem tu jednotku vedla.
Když jsem přišla do Geistu,
poznala jsem ženu, která viděla potenciál této společnosti.
I na ni se usmívali,
tolerovali ji a odstrkovali.
Ale to dnes končí.
Audrey Templeová, jsem hrdá, že vás mohu nazývat partnerkou projektu.
Jste moje podělaná Helen Kellerová.
To, co dnes děláme, je díky vám.
My jsme meteory, a ti dinosauři vůbec nic nečekali.
Na nové začátky
a na nepřehlížení.
Bravo.
Tohle... tohle jsme chtěly.
Jo, Audrey!
Až do dna, Audrey.
Jo, Audrey!
Ještě jeden, Zachu?
Co se děje?
Bože...
Bude to bolet?
Nepamatuju si to.
Já si půjdu...
sednout.
Měly jsme se prostě vrátit do postele.
Cože?
Měla jsi pravdu. Olive.
Je to hezké jméno.
Olive.
Tady jste.
Vážně to funguje, co?
Kolik mám času?
To nevím.
Záleží na tom, kolik jste toho vypila.
Víte,
moje dcera se za týden vdává.
Mám ji vést k oltáři.
Tak...
Co s tím vším uděláte? Prostě to vytrháte?
Jo.
Jaká škoda.
A já tu chtěla něco dokázat.
Mělo to být velký!
Mířila jsem kurva ke hvězdám.
To jste si myslela.
Co jste si myslel vy?
Co byla vaše velká představa?
Já jsem to pořádně posral.
A nic lepšího než tohle mě nenapadlo.
Víte, co jste? Jste tvrdohlavej.
Vidíte všechno jenom podle sebe.
No,
myslím, že tohle ani jinak vidět nejde.
Samozřejmě, že jde. Je milión možností.
Dáte věci do kontextu a vytáhnete je z něho.
Tak vznikají nový nápady.
Chce to kuráž.
Jo, no,
to je jen posranej text písničky.
Zní dobře. Ale nic neznamená.
Vidíte? Jste tvrdohlavej.
Bývala jsem taky taková.
Spálíte se, když tu budete ležet.
Tak mi dejte tu blbou kšiltovku.
Můj hrdino.
Ani si mě nepamatuješ, že ne?
Ne. Nepamatuju.
Kdo je tohle?
Vlastně nevím.
Měla bys jít.
Půjdu.
Jen vím, jaký to je se takhle probudit.
Sama.
SEZNAM KLIENTŮ
Kreativní dohled Filip Zrak le probudit.