Якого…
Агов!
Агов, допоможіть!
Допоможіть!
Агов!
ПОВЕРНЕННЯ
Ти не помітив ворота?
Ти не в'їхав у них з розгону, то, мабуть, таки помітив.
То будівля «Ґайст»?
Саме так.
Але вечірка буде завтра.
Ви на них працюєте?
Працював.
А тоді виродки дорвалися.
Навіщо вам виступати на запуску?
Чому ви так зі мною говорите?
-Як? -Так, ніби знаєте мене.
Ніби ми — якась команда.
Два тижні тому я й імені вашого клятого не знав.
Тепер знаєте.
Ми можемо побороти це. Такі відчуття…
Це не відчуття.
Прокляття, я бачу, що відбувається навколо, ясно?
Мені потрібна не розмова, а бензопила, чорт забирай.
Я намагаюся допомогти.
Треба бути гнучкими, співпрацювати. Тоді все повернеться на свої місця.
Ніщо на свої місця не повернеться.
Тож досить намагатися переконати мене в цій маячні,
стверджуючи, що все в шоколаді.
У нас новий партнер. Ми не маємо вибору!
«Партнер».
Це до біса круто.
Називайте як хочете.
Вони тут головні, хочемо ми того чи ні.
Правильно. І ви того хочете.
Я приймаю це. Я приймаю дійсність.
Ось вам дійсність.
Це моя компанія, чорт забирай,
тож я піду туди й казатиму все, що захочу.
ҐАЙСТ
ОДРІ ТЕМПЛ
Перепрошую.
Вибачте.
Що ви тут робите?
Як ми дійшли до цього?
Наприклад, можна додавати його до фарби.
Якщо концентрація достатня…
Тоді не доведеться споживати його. Навіть торкатися не доведеться.
Вони просто зайдуть до кімнати, подихають і готово.
Чорт, це прекрасна ідея.
Колір можна зробити будь-який, не лише червоний.
-Звісно. -Це метафора, чорт забирай, ясно?
Я застерігаю вас.
Це останній шанс.
Хто це?
-Ми туристи. Насолоджувалися собі музикою. -Він — як наш талісман.
А гігантка — ті кляті люди.
Вони намагаються забрати нашу працю. Усе…
Це важливо! Ви маєте мене вислухати! Прошу!
Ходімо, випиймо.
Хто це, у біса…
Що ти… Алекс, чорт забирай, де ти була?
Алекс?
Усе гаразд?
Чорт, про що ти говориш?
Де Волтер Круз?
Ходімо.
-Відчепися. -Алекс, що відбувається?
Чому ти так мене називаєш?
-Як? Алекс? -Так.
Бо це твоє ім'я.
Ні, Алекс напала на мене… Я знаю своє ім'я, чорт забирай.
-Я Джекі… -Келіко? Це наша кішка.
Усе пройшло чудово.
Ви тут ховаєтеся чи що?
-Що вам потрібно? -Хто змінив постачальників?
-Що? -Ці новенькі некомпетентні.
Я попросила подавати закуски випадковим чином.
-Він так глянув, ніби я… -Венді, я…
Дасте мені хвилинку?
Вітаю, Алекс.
Вітаю.
Поговоримо пізніше. Добре.
Ти справді не знаєш, хто я?
-Рухайся. -Що це…
Вже.
Не роби цього.
Хто такий Волтер Круз?
Ветеран. Ти з ним бачилась, але…
Для чого?
Ось ти де.
Крейгу, що ти робиш?
-Ця жінка била мене струмом. -Ні, не била.
Так, била. Що це? Це ж шокер.
Це не шокер.
-Що? -Це не шокер.
Але вона вдарила мене струмом…
Крейгу, іди собі випий, добре?
І не псуй вечірку.
Добре.
-Ти це забереш від мене? -Що це за місце?
-Що ви тут робите? -Це мій офіс.
Одрі, ось ви де!
Ось ті хлопці, про яких я тобі розповідала.
Наші чудові генератори ідей — Зак і Янів. Як вогонь і лід.
-Зак. Дуже приємно. -Тут гарно.
Стільки світла.
Одрі — особливий соус, що тримає тут усе купи.
-Особливий соус? -Ну, клей. Клей.
Нам треба йти.
Мабуть, ви Алекс, менеджерка з продажів.
Вам дісталася справжня переможниця. Та ви, мабуть, про це знаєте?
Нам треба нагору.
Добре, але хлопці мають запитання щодо застосування.
Так, про вплив екстракту на пам'ять.
Він постійний чи…
-Ми досліджуємо це. -Він про що?
-Тихо. -Вплив на пам'ять?
-Екстракт… -Була рада знайомству.
-Що за екстракт? -Ми скоро спустимося…
Ви мені за кілька хвилин будете потрібна.
-Це важливо. -Добре.
Може, скажеш мені, що ти тут забув?
Маю з ними вирішити деякі справи.
Із виродками.
Мені туди треба.
Трохи пізно вирішувати справи.
Мабуть, так.
Це проблема?
Слухайте, ці люди дещо зі мною зробили.
І тепер переслідують мене.
Тому я йду туди, щоб поговорити з ними.
Це для вас проблема?
Ти один із тих хлопців, так?
-Яких? -Із програми лікування.
Заходь до мене. Поговоримо.
Ти зайдеш чи ні?
«Волтер Круз».
Це ж ти?
Схожий на тебе.
МЕДИЧНА КАРТКА КЛІЄНТА
Хто ви?
ПОВЕРНЕННЯ - ПРОЄКТ ҐАЙСТ
Хто це?
Волтер Круз.
Він мене змінив?
Гадаю, що так.
Що я робила? Чому я була там?
Ти з ним розмовляла.
Про що?
Це твоя робота.
Коли хтось скаржиться на компанію,
наймають тебе.
Ти переконуєш людину відкликати скаргу.
Це робота?
Для тебе — так.
Які він мав скарги?
Ми тестували екстракт
на ньому.
І трапився нещасний випадок.
То я хотіла витягнути тебе з лайна?
Так.
Як щодо мого татуювання?
-У тебе немає татуювань. -Було.
Несправжнє.
І несправжні документи.
Для чого мені було все це, якщо я мала просто поговорити з ним?
Складно пояснити.
Відповідай мені, чорт забирай.
Для чого? Що це змінить?
Тому що я знаю, що щось натворила.
Відчула це, коли прокинулась.
Не можу це пояснити,
але все відчуваю.
Він був загрозою.
Ти мала опанувати ситуацію, адже завжди так робиш.
Вибір був між тим, чого хоче він, і тим, що треба нам.
Між виграшем і поразкою. Ми обрали нас.
Нас?
Так.
Ми дбаємо одна про одну, бо більше нікому.
Ти і я — ми сім'я.
Усе інше, усі інші —
це просто люди.
Мушу спуститися на хвилину.
Ходи зі мною, будь ласка.
А тоді підемо додому.
І вони просто все стерли.
Ага.
Чому?
Гадаю, думали, що так від тебе буде більше користі.
Можете це виправити?
Ні. Я не можу, мені…
Мені шкода.
Тоді завершіть справу.
Що завершити?
Те, що почали. Зітріть решту спогадів.
Я не…
-Я не розумію. -Розумієте.
-То ви це можете зробити? -Річ не в тім.
Ви можете, я знаю.
Слухай, із тобою повелися погано.
Це несправедливо.
До біса справедливість.
Я кажу, що мені треба.
-Я розумію. -Ні, не розумієте.
Не можете.
Мене звати Волтер Круз.
Так, я знаю.
Я з Джорджії. Навчався у Валдості.
Гаразд.
Я займався бігом.
Був у драмгуртку
та три роки зустрічався з дівчиною, яка мені не подобалася.
Її звали Кет.
А тоді ще з однією
у випускному класі — Джейд.
Вона скорпіон.
У неї було п'ять татуювань зі скорпіонами.
Одне — на стопі.
Мою маму звати Глорія.
Вона марксистка. Чорт, я й гадки не маю, що це означає.
До чого ти ведеш?
Я все це пам'ятаю.
Я пам'ятаю призовну дільницю і…
І моє розташування.
І як уперше побачив пустелю.
Але далі нічого.
Служба, повернення…
Усе зникло.
Тож…
Ти можеш усе пригадати. Почни з того, що є.
Ні, ясно вам? Ні.
Знаєте, ці спогади…
Вони тільки нагадують про те, що чогось бракує.
Цей біль…
Він постійно зі мною. Просто гниє в мені, чорт забирай.
Ти хочеш, щоб я тебе отруїв?
Просто завершіть почате.
Заберіть решту спогадів. Допоможіть мені.
Я тебе можу до кісточок розібрати.
Та це не допоможе.
Дослухайся до себе. Чого ти хочеш?
Ти хочеш ще.
Ти не впораєшся з тим прокляттям.
Коли воно потрапляє всередину, то підпорядковує тебе собі.
Чорт, так трапилося з моєю компанією, фермою та навіть зі мною, розумієш?
А завтра вони влаштують там вечірку.
Святкуватимуть, чорт забирай.
Що святкуватимуть?
Не знаю.
Більше таких, як ти. Щось на кшталт цього.
Вони робитимуть це знову?
І ви звинувачуєте якусь рослину?
Що ти хочеш почути, хлопче? Я…
-Я намагався. -Ви виростили її.
Це ваша компанія.
А ви тут ховаєтесь у своїй хатчині.
Їх цілий офіс, а я сам-один.
Я вже старий, чорт забирай.
Ви не старий.
Але ваш підхід — лайно.
Одрі, ти це зробила!
Леонард уже не в компанії. Нарешті тут стане весело.
Ти не п'єш? Налити тобі?
Ні.
Добре.
Задалеко, Марку.
Може, не треба?
Дякую.
Так, можна хвилинку вашої уваги?
Я хочу проголосити тост.
Коли я вперше потрапила до армії,
там було 700 чоловіків і одна я.
До мене посміхалися, дивилися на мене згори й не підпускали близько.
За 12 років
я стала керувати загоном.
Коли я почала працювати з «Ґайст»,
то зустріла людину, яка розуміла потенціал компанії.
До цієї людини посміхалися,
дивилися на неї згори та не підпускали близько.
Сьогодні це припиниться.
Одрі Темпл, з гордістю проголошую вас своєю партнеркою на цьому проєкті.
Ви моя бісова Гелен Келлер.
Сьогодні це все відбувається завдяки вам.
Ми — як метеори. А ті динозаври не помітили, що ми наближаємося.
За новий початок
і за те, щоб нас помічали.
Браво.
Це те, чого ми хотіли.
Уперед, Одрі!
До дна, Одрі.
Так, Одрі.
Ще по одній, Заку? Заку.
Що відбувається?
Боже…
Це болітиме?
Не пам'ятаю.
Я піду…
Сяду.
Нам… Треба було просто повернутися в ліжко.
Що?
Ти мала рацію. Олівія.
Це гарне ім'я.
Олівія.
Ось ви де.
Ця штука справді працює, еге ж?
Скільки в мене часу?
Не знаю.
Мабуть, залежить від того, скільки ви випили.
Знаєте,
у моєї доньки весілля за тиждень.
Я маю видавати її.
То…
Що ви збираєтеся робити? Викорчуєте їх усі?
Ага.
Яка втрата.
Я планувала щось із ними робити.
Робити щось велике!
Хотіла реалізувати фантастичні проєкти.
Я знаю ваші плани.
А що ви планували?
Які мали великі ідеї?
Я добряче налажав.
І це найкраще, що спало на думку.
Знаєте, який ви? Упертий.
Бачите все тільки зі свого боку.
Що ж,
я не думаю, що на це можна інакше дивитися.
Звісно, що можна. Є мільйон бачень.
У контексті й поза ним.
Тільки так виникають нові ідеї.
Для цього треба мати характер.
Ну, що ж,
це все клята філософія.
Звучить добре. Але сенсу немає.
Бачите? Ви просто впертий.
Я теж була такою.
Ви тут обгорите.
Дайте мені свою кляту кепку.
Мій герой.
Ти ж не пам'ятаєш мене, правда?
Ні, не пам'ятаю.
Хто це?
Я навіть не знаю.
Тобі треба йти.
Я піду.
Я знаю, як воно — прокинутись отак.
Самій.
СПИСОК КЛІЄНТІВ
Переклад субтитрів: Катя Нікішова