KRYSSORD
Du der. Jeg ser deg.
Filmer du meg med telefonen din?
Vet du hvem jeg er?
Hvem tror du at du er? Vi har lover om opphavsrett!
Din jævla kjerring.
MOZART I JUNGELEN
"STILLE SYMFONI"
Lazlo, fortissimo.
Vi trengte en dobbel espresso. Ikke en enkel.
Jeg vet at dette er en øvelse,
og dere er ikke vant til å gi alt dere har
før konserten, men jeg kan love dere
at det er bare sånn denne musikken får trengt inn i beina på oss.
Det finnes ingen deg.
Ingen deg. Ingen meg.
Vi er alle ulike harmoniske strenger i samme stemmebånd.
Sammen, hvis vil samler oss, kan vi sammen kommunisere
med folkene der borte.
-Vil han ha raskere eller saktere? -Greit?
Tillat meg noe.
Tillat meg dette, og legg fra dere instrumentene.
-Legg dem ned. -Legg dem ned?
Bare legg dem ned.
Musikken er ikke i notene, men i stillheten mellom dem.
Maestro?
Ja.
På tide med en ti minutters pause?
Greit.
Ta ti minutter.
Så hva skal du i helga?
Bryllupsfest for ei rik kjerring i Sag Harbor.
De betaler iallfall, ikke sant?
Yankees kom til uavgjort.
-Åpen bar. -Hva er stillingen?
Vet noen hva Wi-Fi-passordet er?
Pizzicato-frik, med stor P og stor F.
Jeg ber deg bare ikke åpne spytteventilen mot meg. Jeg er så lei av det.
Jeg gjør det ikke med vilje.
Sju gram til, og et par Z-barrer.
Bare spør, så skal du få.
Du må unnskylde meg.
Jeg foretrekker dametoalettet. Det er bare renere.
Er du fornøyd? Med oss?
Nei. Men det er mitt ansvar. Det går bra.
Jeg liker armbåndet ditt.
Jeg så det mens du dirigerte.
Jeg liker tatoveringen din.
-F-nøkkelen? -Jeg så den mens du spilte.
Jeg kunne ikke noe for det.
Mener du denne? Den er en suvenir.
En suvenir.
Enda en suvenir.
Når jeg har gått ut, tell til ti, så går du ut, greit?
Greit. Ha det.
Det er et par ting her i livet som en kvinne aldri burde se,
og utsikten opp togaen til Ødipus ligger absolutt øverst på lista.
Ja. Så er forestillingen over? Stengt for godt?
Jepp. Hailey Rutledge, for hell og lykke.
Det er vanskelig å tro at jeg brukte så mange år
på å lære å blåse luft gjennom en tube.
Jeg tror du har det bedre uten.
At jobben din er over, altså.
Det kan gjøre deg åpen for nye energier.
Jeg håper disse nye energiene medfører en slags lønning,
for de eneste pengene jeg får akkurat nå,
kommer fra den ene eleven min, og fra New York symfoniorkester
for å miste en jævla obo.
Så synd det er på deg.
Jeg sier bare at det er en nydelig dag. Du dagdrikker med en sexy mann.
Og hvis penger er så viktig for deg,
kan jeg skaffe en jobb som betaler nå med det samme.
Det høres skikkelig mistenkelig ut.
Vent litt.
Ja? Kan jeg hjelpe deg?
Ja, jeg heter Bradford Sharpe. Jeg er her for portrettartikkelen.
Ja, selvsagt. Kom inn.
-Står til? Hyggelig å møte deg. -Hyggelig å møte deg. Flott.
Ja. Godt, godt.
Så det var dette jeg tenkte.
Vi kan sette kameraene her, for da får jeg sånn en...
Har du forresten sett BBC-stykket jeg gjorde for Panorama?
Selvsagt. Det var nydelig.
Ja, takk. Det var ypperlig.
Uansett, sett kameraet her.
Få et fint, mykt lys fra dette store vinduet,
for det viser frem min gode side.
Så hvor er kameraene? Parkerer de?
Det er ingen kameraer. Det er en podcast.
Jeg er en mobil enmanns-intervjumaskin. Jeg har alt jeg trenger i ryggsekken.
Jaså? Så spennende.
Bare kom inn. Vi kan... Vi kan kanskje sitte her, da.
Flott. Fantastisk.
-Hun er ganske flink, hva? -Hun er flink.
Tante Marie hadde en kanarifugl i buksebeinet.
-Er det omtrent nivået på... -Ja.
Takk. Det er... Dette er virkelig hyggelig.
Altså, jeg ser bak deg på et bilde av at du
dirigerer Mahlers Nr. 5 i Wien.
For meg var det historisk. Jeg tror ikke det har blitt overgått.
Takk. Det setter jeg pris på, for jeg føler at det kanskje var
den beste opptredenen min,
og kritikerne var gjerne enige...
Vent litt. La meg... Vi kan begynne. Skal vi begynne?
-Trodde vi hadde det. Herregud. -Nei.
Si det igjen. Takk.
Skal vi se. Greit.
Velkommen til-Bach-e. Det var Xenakis med Analogique A-B.
Dere hører på nok en episode av B-Sharpe,
en musikalsk podcast der klassisk musikk er vår styrke.
Jeg er verten deres, Bradford Sharpe. Og apropos skarp,
sitter jeg overfor den skarpeste av de skarpe, Thomas Pembridge,
internasjonal dirigent, lærd mann og berømt fortolker av Chopins musikk.
I sin nye rolle som overordnet musikalsk direktør
er han en svært travel mann.
Maestro, takk for at du tok deg tid. Det er virkelig en ære.
Første spørsmål, og... Er klassisk musikk død?
Det er rent tullprat.
Klassisk musikk er like pulserende nå som det alltid har vært.
Rodrigo har blitt beskrevet som en sjaman med taktstokk,
et geni med 50 cm midje.
Tja, jeg... Han er absolutt litt mer enn 50 cm rundt midjen.
Vet du hva? Det står 70. Det var bare veldig liten skrift.
Jeg vil bare si én ting, og dette er ikke så godt kjent,
men...
...jeg dømte faktisk en dirigentkonkurranse for ungdommer
som han vant da han var 12 år gammel.
Jeg skal ikke påta meg all æren for det som skjedde,
men jeg sier bare at det var min avgjørelse å bringe ham hit.
Gratulerer. Nå som det er sagt,
hvordan føles det å høre at han sa, og jeg siterer:
"New York symfoniorkester er et dødt, irrelevant lik?"
Pressen, velsigne dem, de fjerner alltid konteksten.
Men det var konteksten.
Det var en uttalelse på én setning. Det finnes ingen kontekst.
Jeg tror ikke det. Neste spørsmål.
Greit. Det var Chopin-listen min.
Er det vanskelig å jobbe med noen
som er kjent for sine kontroversielle politiske kontakter,
sin offentlige støtte av hallusinogener og deres utbytte,
for ikke å nevne det svært voldsomme forholdet sitt
med performancekunstneren og musikeren Ana Maria?
Kommer alt dette til å handle om Rodrigo?
Maestro, med all mulig respekt, nei, men
vi må innrømme at han har blitt brennpunktet for denne historien.
Hør her. Unnskyld meg. Kan du vente litt?
-Jeg må bare ta en rask telefon. -Ja.
-Takk. -Absolutt.
Bra. Unnskyld meg!
Drittsekk.
Hei, du. Du. Er du en slags assistent?
-Maestro? -Greit. Hør her.
Gjør meg en tjeneste. Bank på døra mi om ti minutter
og si at min neste avtale ikke kan vente. Greit?
-Ti minutter. Forstått. -Bra.
Hva heter du?
Sidney Bickarose jr.
Ja. Fem minutter.
Fem minutter, greit.
Det er for lenge.
Og nå begynner vi med vår stille symfoni.
Messingblåsere.
Fortissimo, Lazlo!
Lazlo!
"En mann med overordnet talent vil gå i oppløsning
"hvis han alltid forblir på samme sted." Bare sjekk det.
Wolfgang Amadeus Mozart.
Jeg har et sitat til deg.
"Pulsslaget i New Yorks kunstneriske kultur
"er avhengig av de nye erfaringene innvandrere kommer med."
Gi deg, jeg sa fra om at jeg er lei av disse banale rodrigoismene.
Nei, maestro. Jeg siterer deg fra et intervju i 1988.
Ja?
Unnskyld meg, maestro.
Ja, Junior?
Det har hendt noe presserende.
Mener du at min neste avtale ikke kan vente lenger?
Nei, maestro, det er en krise.
Greit. Lag litt te til New York Times.
Dette må bli vårt siste spørsmål. Jeg kommer snart.
Nei, maestro, det har skjedd en ulykke.
Gi deg. Du kommer snart tilbake.
Marche Hongroisse hadde tatt livet av en 20 år gammel trombonespiller.
Vi startet dette sammen.
Det er bare passende at vi spiller vår diminuendo ved hverandres side.
Du skal ikke noe sted.
Ikke jeg heller.
Jeg er bare lei av å bruke denne tynnslitte, gamle smokingen.
Vennen, kan jeg spørre deg om noe?
-Hva som helst. -Kan du ta plassen min
som formann for orkesterkomiteen?
Jeg hadde vært grusom til å forhandle med ledelsen.
Kjære deg, er du klar over at denne bringebærgeleen
ikke er med i vår nåværende helseforsikring?
Jeg mener alvor. Måltidene er ikke medregnet.
Vi trenger virkelig din hjelp.
I så fall er det meg en ære.
God og rask bedring, gamle venn.
Tilgi meg lidenskapen min.
Maestro, har du noen gang ønsket noe så sterkt
at du mister oversikten?
Det kan bli offer langs veien.
Ja.
Fortsett på samme kurs.
Uten død finnes det ikke liv, maestro.
Det er meg en ære å si at du er min mentor,
og en dag kan jeg forhåpentlig si at du er min venn,
hvis jeg gjør meg fortjent til det.
Takk.
Det du sa der inne, overrasket meg.
Et øyeblikk trodde jeg nesten at du mente det.
Jeg mente det da jeg sa det.
Thomas.
Har du på deg eyeliner?
Jeg har savnet deg. Jeg savner å se deg.
-Thomas. -På øvelsene.
Ikke her.
Så hvor?
Hos deg.
Greit. Det hadde vel Claire elsket?
Hva vil du at jeg skal gjøre, kile ræva di med en fjær?
Du oppfører deg som et barn.
Det gjør jeg ikke!
Herregud, vær så snill.
-Hva er dette? -Et armbånd.
Pent. Hvor fikk du tak i det?
God bedring, guapo.
Jeg gruer meg til dette.
Nei. Du klarer deg fint.
Du må bare gå inn og si:
"Jeg er her for å hente pengene mine, og jeg driter i
"hva dere synes om meg."
Ja, men jeg bryr meg jo.
Greit. Der har vi problemet.
Du. Du kommer til å klare deg fint.
Hei, vent. Vent, vent.
Greit.
Her. Andelen din.
-Takk. -Lykke til.
-Greit. -Ha det.
Han er gift. Det er det som foregår.
Det er noen som banker på døra mi.
Jeg ringer deg tilbake.
Du ville snakke med meg, Kathy?
Ja. Kom inn. Slå deg ned.
PERSONALAVDELINGEN
Dee Dee, jeg vil være direkte.
Greit, men bare om jeg får være i sving.
Det var morsomt, men jeg mener alvor.
Jeg har hørt noen rykter, og jeg må spørre deg rett ut.
Langer du dop til medlemmer av orkesteret?
Det er ikke sant.
Dee Dee.
Greit, hør her, broren min er lege,
og av og til på sykehuset skaffer han litt...
Jeg trenger Percocet.
Ja.
Hvor mange vil du ha?
Jeg ser deg ikke i systemet her. Hvor lenge var du ansatt?
Tre eller fire timer.
La meg prøve dette.
Her er du, kodet under Rodrigos skjønnskonto.
Jeg har ikke tilgang til den.
Jeg må snakke med assistenten hans.
Jeg kommer snart tilbake.
Kan du tro det?
Hun ser denne veien.
Hailey Rutledge, vær så god.
89,35 dollar. Bare skriv under her.
Og du må skrive under på baksiden av sjekken for å få pengene.
-Takk. -Takk.
Kan jeg få sjekken til Rodrigo på forskudd?
Ja.
-Var det så pinlig? -Det var utrolig pinlig.
HØR på HÅRET
Hei. Jeg så at dere lo av meg.
Jeg er flau nok allerede. Dere trenger ikke gni det inn.
Jeg jobbet skikkelig hardt
bare for å få en halv prosents sjanse til å spille på den scenen,
og jeg gjorde det, selv om det bare var en liten stund.
Og jeg skulle ønske jeg kunne ta denne sjekken
og ramme den inn og henge den på veggen min.
Men det kan jeg ikke, for jeg trenger de 89 dollarene.
Aner dere hvor mange timer jeg har brukt på å øve på oboen?
Jeg er 26. Jeg har øvd fem timer daglig, sju dager i uka så lenge jeg kan huske.
Dere kan vel skrive det inn i datamaskinen og finne ut av den dritten?
Lage rørblad, uten noe sosialt liv.
Jeg kunne ikke svømme eller sykle før jeg var langt inn i ungdomsskolen.
Hvor lenge har du sittet ved den pulten
og øvd på å være en kjerring og frekk mot folk?
Kanskje du bare er et naturtalent?
Kan dere "høre håret"?
For jeg hører ikke en dritt.
Alt jeg hører, er en selvopptatt mann med en jævla papegøye.
Herregud.
Maestro, kan du tilgi meg?
Ikke gjør noe så tøft bare for å ta det tilbake.
Greit? Aldri.
Alt det ville sinnet du akkurat ga uttrykk for,
det burde ha vært rettet mot meg.
Som en mann som folk føler et ansvar for å smigre,
er det alltid fint når folk sier sannheten.
Så takk for det. Takk. Jeg setter pris på det.
Men apropos sannheten...
Kom hit.
Jeg så deg.
Du har talent. Du spilte med blodet.
Jeg satte deg på den scenen, og du var ikke klar.
Det vet du vel?
Du har talent. Du har det.
Og hvem vet? Kanskje i fremtiden.
Men i mellomtiden,
hvis du er like ærlig som du er med meg akkurat nå,
tror jeg at jeg kan tilby deg en jobb.
Det betaler lite.
Du kan jobbe nært med orkesteret.
Du kan lære alt som er å lære fra meg.
Du kan øve på musikken din. Du kan hjelpe meg med merknader,
og du kan hjelpe meg å lage mate-teen.
Det er ganske enkelt. Det...
Du heller i 45 graders vinkel.
Det er veldig... Jeg kan forklare senere, greit?
Det er... Det er veldig enkelt.
Hva sier du?
Ja, maestro.
-Er det sant? -Ja, maestro.
Ja! Greit.
En siste ting, greit?
Greit.
Ta den.
Greit.
Klipp håret mitt.
Lidenskapelig, Hailey. tro.