Mohli si to taky nechat na doma, víte?
Mozart v džungli
„JSEM S MAESTREM“
Otče,
můžu vás požádat o radu?
Prosím?
Vynasnažím se pomoct.
Dobře. Musím vám přiznat, že nejsem věřící.
Jsem spirituální. Jsem hudebník.
Nacházím svou spiritualitu ve věcech,
které jsou mnohem mocnější než cokoliv, co děláte vy.
Můj Bůh je v hudbě. Ano?
-Bůh se projevuje mnoha způsoby. -Ano.
To ano.
Cítil jste někdy strašlivou vášeň?
Zavřu oči a vidím ji.
Vidím její oči, její rty.
Přijíždí. Přijíždí do města
a já se chci toho pocitu zbavit,
toho intenzivního pocitu.
Inu, já mám vztah s Ježíšem.
Takže dávat rady ohledně přítelkyně opravdu není moje parketa.
Ale můžu říct, že je moudré udržovat si vnitřní sílu,
když je přítomno pokušení.
Skrze smrt a vzkříšení našeho Pána
ti uděluji rozhřešení.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha Svatého. Amen.
Já se nezpovídám. Ne.
Myslel jsem...
Ale díky. Je to...
Takže mám prostě zůstat silný, ale pořád se s ní můžu stýkat?
To jsem úplně na mysli neměl...
Protože to by šlo.
To zvládnu.
Díky. Popravdě, to je dost dobré.
Dává to smysl. Díky!
Jen nemluv o odborech.
Co když ti řeknu, že já jsem odbory?
Nechápu, že pro malý horor chtěli tolik hobojů.
Jaká je šance?
Chystám jednu věc, vintage Elmera Bernsteina.
Něco jako postmoderní myšlenkovou sabotáž.
Nechtěla by sis dát něco k pití a poslechnout si moje dema?
To bych ráda, ale jsem extrémně vytížená.
Takže bych nedávala dost pozor, chápeš?
Jasně.
Odpusť mi můj zápal. Je to moje výhoda a zároveň slabá stránka.
Ahoj.
Tohle si musím zapamatovat.
Nebylo to zlé, co? Trochu si zahrát, sledovat film.
Slibuju ti, že ať ti budu moct dohodit jakoukoli práci, udělám to.
Toho si moc vážím. Prostě chci hrát.
Jednou jsem měl nahrávání, kdy jsem celý den
hrál jednou rukou na Moogův syntezátor a druhou jsem balil jointy.
Ten film se asi odehrával v kosmu. Nebo v Africe?
Nebo jsem možná byl mimo jenom já.
-Jo. -Měj se, Dee Dee.
Ahoj.
Nechcete si něco zakousnout, dámy?
Nemám hlad.
Musím ze sebe umýt ten pocit hanby z toho příšerného filmu.
Jo. Mám pocit, že bych měla zavolat sestře a říct jí, že ji mám ráda.
Nemůžu. Alex má dneska představení.
Jsem ráda, že se Alexovi daří.
Jo. Uvidíme.
Na druhou stranu, možná bych si něco dala.
Samozřejmě zaplatím, Cyn.
Je to pravé prokleté oko?
Samozřejmě. Přímo z Atén.
Odrazí cokoliv.
Míval jsem toho plnej obchod. Pak nás koupil Chipotle.
Nemáte něco silnějšího?
Myslíte čarodějnictví?
Myslel jsem něco jako šalvěj.
Betty, na něco se tě zeptám, ale nenaštvi se.
Do toho.
Nenapadlo tě někdy zkusit být na Hailey milá?
Zamyslím se.
Jo, tak to se nestane, Cyn.
Betty, je neškodná.
Jo, jako štěně plné blech.
Spustíš z ní oči
a filharmonie bude najednou plná holek, které fušují do hudby.
Navíc mentorování vážně není můj obor.
-Můžu dostat účet, prosím? -Ano.
Pamatuješ si, jaké to bylo, když jsme začínaly?
Nech ji nadechnout.
Proč? Mě nikdo nenechal.
Když jsem začínala, byla jsem jedna ze šesti žen v orchestru.
Catherine Leeová otěhotněla,
o mateřské nikdo neslyšel, prostě ji nechali odejít.
Naprosto mě vytáčí,
jak si dnešní děti stěžují, jak strašně to mají těžké.
Držte huby. Jděte si brečet jinam.
Já se vypracovala díky talentu a dřině.
-Prosím, madam. -Díky.
Jo.
-Ne. -Betty.
Řekla jsem, že platím.
Díky.
Jak zlé to je?
Co?
Zápěstí? Zánět šlachy.
Je to tak vidět?
Já to vidím.
Co bereš?
Fajn koktejl z vodky a steroidů.
Nejsem žádná květinka.
Hej!
-Ty kreténe! -Zkurvysyne!
-Jdi do prdele! -Ty jdi do prdele!
Jsi v pořádku?
Jo, díky.
Pěkná rána.
Jen reflex.
Dám ti na to doma nějaký led. Pojď.
Ahoj všichni.
To, co teď uvidíte, je práce v běhu.
Se zvláštním důrazem na to „v běhu“,
což je na mé kartičce napsané velkými písmeny a podtržené.
S tímhle jsem mu pomohla.
Před několika lety
mě Addison seznámila s knížečkou jménem Bílá velryba.
Zamiloval jsem si ji a zajímalo mě, jestli je způsob,
jak bychom mohli tenhle příběh přizpůsobit intimnějším dimenzím našeho těla,
a teď jsme tu a chtěli bychom od vás zpětnou vazbu.
Takže všem moc děkujeme, že tu jste.
Tohle je super, nikdy jsem ho neviděla tancovat před publikem.
Myslíš, že on má být kapitán Achab?
Myslím, že má být bílej vorvaň.
Je to dobré, co?
Jo, hýbou se spolu moc dobře.
Jako brácha a sestra.
TŘI ZMEŠKANÉ HOVORY
Sakra.
Musím jít.
-Sleduj ho za mě. -Jo.
Haló? Haló, maestro?
Ahoj, potřebuju, abys za mnou přijela. Pošlu ti adresu.
Samozřejmě. Rozhodně.
Víte, že jsem Hailey, ano?
Hai Lai!
Maestro. Promiňte to zpoždění.
Hai Lai, dnes musíme být velmi diskrétní.
Velmi diskrétní, ano? Chápeš?
-Ano. -Ano.
-Úplná diskrétnost. -Ano.
-Ano, síla, dobře. -Hailey?
Dobře. Síla, odvaha. Co?
-Nic. -Sakra.
Hailey Rutledgeová.
-Páni, ahoj. -Nevěděl jsem, že jsi tu.
Jo, jsem tady, v New Yorku.
-Jak se máš? -Dobře.
Na vysoké mě uvrtala do Ayn Randové...
Věděla jsi, že tu jednou hrál John Cage?
A Phillip Glass prý věnoval své klávesy,
co mají asi tři metry nebo tak?
Nesnáším Phillipa Glasse.
-Nesnášíš ho? -Jo.
Kdo to je?
-To je tvůj přítel? -Ne.
Přítel, přítelkyně? Jsem Derrick.
-Je to... -Promiň.
Ne, není. Derricku, ráda jsem tě viděla.
-Teď musíš jít. -Dobře.
Dobře. Ahoj.
Další.
-Tvoje stará láska? -Promiňte, vážně se stydím.
-Další. -Jsi na řadě.
Ahoj, dva lístky na jméno Rodrigo DeSousa.
Ne...
Dobře. Tak na jméno Harmonic.
-Phil. -Phil.
Phil Harmonic. Díky moc.
-Další. -Hej. Přišel jsem na to.
Jsem váš velký fanoušek.
Díky moc. Díky.
Dobře. Hai Lai?
Ano?
-Dobře. Poslouchej mě, ano? -Jo.
Poslouchej, co ti řeknu.
-Ano. -Ano?
Za žádných okolností, ať řeknu cokoli, ať udělám cokoli,
mi nedovol jít po představení do zákulisí.
Dobře.
-Slib mi to. -Slibuju.
Ne, slib to pořádně. Takhle.
Dobře.
-Dobře. -Fajn.
-Slibuješ? -Slibuju.
Dobře, super. Pošlu e-mail.
Díky, že jste přišli.
Hej, promiň, že ruším.
-Ahoj. -Bylo to boží.
Promiň, jestli smrdím.
Nesmrdíš, voníš jako práce.
Gratuluju. Byli jste fakt skvělý.
Nikdy jsem Bílou velrybu nečetla,
ale teď si jsem jistá,
že bych o něm mohla žvanit u večeře.
-Viděl jsem, že Hailey odešla. -Pracovní pohotovost.
Nemáš něco na pusu?
Popravdě, pohyb mi nic neříká,
ale... Tohle mě inspirovalo.
Inspirovalo k čemu?
Abych se dostala do formy?
Je to tu pěkné.
Domov. Udělala jsem, co jsem mohla.
Děti mé sestry.
Když byly malé, byly to šmejdi.
Hele, podívej na tohle.
Tohle jsou moje děti.
Betty,
to je neuvěřitelné. Nebo možná šílené.
Raní Zeppelini.
První Black Sabbath. To je nářez.
Mám i parádní sbírku progresivního rocku.
Myslela jsi, že ujíždím jen na Brahmsovi?
Po těch letech pořád nevím, jak jsi cool.
Na zdraví.
Kouříš?
Dej mi.
Má jediná výčitka.
Byl úžasný a byl nádherný.
Můžu se zeptat, co je mezi tebou a Thomasem?
Vlastně si nejsem jistá.
Stejně je pryč.
Tak co na tom záleží?
Stejně by to nikdy nepřiznal.
Nemohl by, ne se svou ženou, ne jako veřejně známá osobnost.
Hele, stárnutí je svinstvo.
Ale stárnutí o samotě?
To je nejlepší.
Takže 40 let v Newyorské filharmonii
se na tobě zase tak špatně nepodepsalo.
Za nic bych je nevyměnila.
Počkejte. Proč nemůžete jít po představení do zákulisí?
Protože ta umělkyně, která dnes vystupuje,
je moje žena.
Je moc pěkná.
No, ano.
Držte huby! Držte sakra huby!
Je hodně vášnivá.
Jo.
Netušila jsem, že ten dědek s tou rybou
na sebe byli tak vysazení.
Ty a Alex jste mezi sebou měli skvělou chemii.
Jo?
Myslím, že prostě známe navzájem svá těla.
Tohle jsou všechno producenti?
Spíš castingoví ředitelé a agenti.
-Hustý. -A ty jsi tatérka?
Jo. Zatím jen chvíli.
Moje raná práce obnáší hlavně primitivní symboliku,
víš co, znaky pro mír, kotvy, jin-jang.
Takže jsi magnet na vousáče.
Jo, rozhodně přitahuju ty, co bych radši odpuzovala.
Co ty? Hezká chytrá tanečnice z Juilliardu.
Jsi na vrcholu potravního řetězce.
Kdybych jedla.
Ne.
Sem tam něco.
Nic vážnýho?
Bože, to ne.
„Bože, to ne“?
Proč ne? Co třeba ostatní tanečníci?
-Ostatní? -Jo.
Addison, zlato, pojď se podívat, co jsme udělali.
Promiň, jdu si potřásat rukama.
Dobře, záchod je tamtudy, že jo?
Vážně, tvůj zadek a nohy mám pořád v hlavě.
-Jsou perfektní. -Díky.
Přijedeš na Floridu?
Zařídím ti hezký hotel.
Maestro, nemůžete tam jít. Udělala jsem tu mexickou věc.
Hai Lai, neskončíš kvůli tomu v pekle.
-Je to fuk. -Ne, maestro.
-Jen dvě minuty. -Prosím.
-Nemůžu vám dát dvě minuty. -Jen dvě.
Mám to pod kontrolou, ano? V pohodě.
Dobře, ale za dvě minuty
tam vejdu a odtáhnu vás násilím.
Varovala jsem tě, ať se držíš zpátky.
Já vím.
Ale nepřišel jsem se dívat na tebe.
Přišel jsem si poslechnout hudbu.
Nemohl jsem odejít a neříct ti, jak výjimečné bylo tvé vystoupení.
Velmi sofistikované. Plné myšlenek.
Donutilo mě přemýšlet.
A tvoje technika se smyčcem.
Ještě lepší, než si pamatuju.
Pro procvičování techniky se skvěle hodí trénink na plovoucím ledovci.
Vystupovala jsem v Grónsku, víš?
Ano. Grónsko.
Bylo to součástí mé kampaně proti změnám klimatu.
Zatkli tě, že?
Jo. Třikrát.
Třikrát v Grónsku.
Uspěli jsme.
Ana Maria,
nic se nezměnilo.
Tvoje vlasy se změnily.
Legrační.
Jsou to jen vlasy.
Asi už půjdu.
Dobře, jdu tam.
Maestro, auto... Proboha, omlouvám se.
Dobře... Hai Lai!
Kdo je to?
Já? Jsem s maestrem. Tedy, pracovně...
-Ne. -S ním. Pod ním.
Jako pod ním, pracuju pod ním.
-Políbil jsi ji? -Co?
-Ne! -Ne, ne.
Ne, to ne. Ne, hraje na hoboj. Je to má asistentka.
Tak se možná uvidíme v budoucnu.
Ano Mario, dívej se mi do očí.
Uklidni se, podívej se mi do očí.
Klid, ne. Dýchej.
Ten den, kdy jsi odešel dirigovat do Osla,
ses proměnil v nevěrného a falešného.
Když jsi opustil Mexiko, když ses rozešel s mou rodinou,
opustil jsi čest.
Proč, kvůli hvězdám?
Pro obdiv laciných ženských?
Ne! Ne, ona... Říkal jsem, že je hobojistka!
Aha, nebo možná pro zvrácenou touhu po slávě, kdo ví?
-„Slávě“? -Jo.
-Ty myslíš, že tohle je o slávě? -Jo.
Sláva je pro fotbalisty.
Já dělám kouzlo.
-Jsem tu kvůli kouzlu! -Jo?
Sláva? „Sláva“! Odcházím!
-To stačí! Jdu pryč! -Zlato!
-Prosím. -Dobře. No jo!
Jen mi neříkej, že jsem tu pro slávu.
-Promiň. -Ano.
-Zlato. -Co?
Nedělejme z toho drama. Prosím.
-Ne, ne. Nebudeme dělat drama. -Jsme teď dospělí.
Ano, samozřejmě.
Prosím, zlato, jednu otázku.
Když jdeš pozdě v noci spát ve svém luxusním bytě
a tvůj akustický přístroj přehlušuje město tam venku.
Jak se cítíš?
Chápu, co se snažíš říct.
Dělá to dobře tvému egu,
tvořit mrtvou hudbu ve sterilním světě,
pozoruhodnou jen její umělostí?
Neříkej takové věci.
Jak se pak cítíš, lásko?
Ano. Chápu, co tím myslíš.
Je mi z tebe zatraceně špatně.
-Je ti špatně? -Jo.
Dobře. Fajn. Dobře.
Pusť mě.
-Tak víš co? Půjdu. Jasné? -Jo! Jo.
Jo! Protože já tu dělám kouzlo! Dělám kouzlo.
TBD. Tohle bude dohodnuto. Jasně?
Tohle se v téhle zemi říká. TBD.
Jasně. Jo. Jo! Dohodnuto bla bla!
Hai Lai, pojď.
Říkal jsem ti, ať mě nepouštíš dovnitř.
Ahoj, promiň, je moc pozdě.
Alex mi psal a říkal, abych sem pak zašla. Ale umřel mi telefon...
Jo. Už spí.
Sakra. Samozřejmě.
Dobře. Přinesla jsem vám láhev mizerného růžového
jako gratulaci, tak by sis ji měla vzít.
Proč nejdeš dál? Vzbudíme ho
a můžeme to vypít dohromady.
Vážně? To zní dobře.
Je v mé posteli.
On usnul v tvé posteli?
Jo, dělá to v jednom kuse.
Bojím se, že má narkolepsii nebo tak něco.
Hele,
my dvě se moc dobře neznáme,
ale můžu se tě na něco zeptat?
Ne, nešukáme spolu. Šukali jsme,
ale zjistili jsme, že nám to kazí tanec, tak jsme přestali.
Před pěti měsíci.
Na to ses chtěla zeptat?
Jo. Totiž,
nechtěla jsem být nějak hrubá nebo tak.
Jo, říkají mi, že já s tím mám problém.
Ale mezi mnou a Alexem není žádný sex.
Super. Žádný sex.
Víš co, asi půjdu rovnou spát, jsem strašně unavená.
Hele, proč se nevyspíte v mé posteli, a já půjdu do jeho?
To je milé. Ale já musím ráno strašně brzo vstávat.
Je to kvůli tomu, že jsme spolu spali?
Protože to je vážně úplně pryč a na tu postel
si asi prostě jenom zvykl, takže...
Ne. Moje spolubydlící to dělá pořád. Naprosto to chápu.
Jsi úžasná tanečnice. Doufám, že ti to růžové bude chutnat.
Kreativní dohled Tereza Němcová že ti to růžové bude chutnat.