Puteau să rezolve luându-se în brațe.
MOZART ÎN JUNGLĂ
„SUNT CU MAESTRUL”
Părinte,
pot să-ți cer sfatul?
Te rog?
Încerc să te ajut, dacă pot.
Dar eu nu sunt evlavios.
Sunt spiritual. Sunt muzician.
Găsesc spiritualitate în lucrurile
care sunt mai puternice decât ce faceți voi.
Dumnezeul meu e muzica. Da?
- Dumnezeu are multe forme. - Da.
Așa e.
Ai simțit vreodată o pasiune arzătoare?
Închid ochii și o văd pe ea.
Îi văd ochii, buzele.
Vine în oraș
și vreau să scap de sentimentele astea,
de senzația asta apăsătoare.
Relația mea e cu Iisus.
Nu prea mă pricep la sfaturi în materie de iubite.
Dar e bine să-ți păstrezi forța interioară
în momente de tentație.
Prin moartea și învierea Dumnezeului nostru,
îți ofer iertarea.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh. Amin.
Nu mă spovedesc.
Credeam că...
Mersi, oricum.
Deci, trebuie să fiu puternic, dar pot fi și lângă ea?
Nu cred că asta am zis...
Fiindcă are sens.
Am înțeles.
Mersi. E o idee foarte bună.
Are sens. Mulțumesc!
Să nu audă sindicatul.
Și dacă eu sunt șeful sindicatului?
Incredibil, le-au trebuit oboaie pentru un film de groază.
Care erau șansele?
Mă gândeam la ceva de modă veche, gen Elmer Bernstein.
Ca o piesă de epocă adaptată, știi?
Ai vrea să-mi mai asculți un demo și să bem ceva?
Mi-ar plăcea, dar sunt ocupată.
N-aș putea să le ascult.
Corect.
Scuză-mi energia, e un dar și un blestem.
Pa!
O să țin minte asta.
N-a fost rău, nu? Cânți și te uiți la film.
Dacă găsesc un angajament pentru tine, promit să-ți spun.
Apreciez asta. Vreau să cânt, atât.
Am avut odată o sesiune în care toată ziua
am cântat la sintetizator cu o mână și am rulat cuie cu cealaltă.
Cred că filmul se petrecea în spațiu. Sau era Africa?
Sau eram eu cu capul în nori.
- Da. - Pa, Dee Dee.
Pa, fetelor!
Vreți să mâncăm ceva?
Nu mi-e foame.
Trebuie să spăl umilința de a fi lucrat la spurcăciunea aia.
Simt că trebuie să-i spun surorii mele că o iubesc.
Nu pot. Alex are spectacol diseară.
Mă bucur că tu și Alex vă înțelegeți.
Da. O să vedem.
Dacă mă gândesc bine, mi-e puțin foame.
Fac cinste, Cynthia.
Talismanul ăsta chiar păzește de deochi?
Da, omule. E chiar din Atena.
Te protejează de orice.
Aveam un magazin plin. Chipotle l-a cumpărat.
Ai ceva mai puternic?
Te gândești la vrăjitorie?
Mă gândeam la niște salvie.
Betty, să nu te superi, dar vreau să te întreb ceva.
Bagă.
Strică să fii drăguță cu Hailey?
Să mă gândesc.
Nicio șansă, Cyn.
E inofensivă.
Da, ca un câine cu purici.
Scap-o din ochi,
și orchestra se umple de fetișcane care se joacă de-a muzica.
Și eu nu sunt un mentor.
- Nota, te rog. - Sigur.
Mai știi ce greu ne-a fost la început?
Las-o în pace.
De ce? Pe mine nu m-a lăsat nimeni.
Când am început, eram doar șase femei în orchestră.
Când Catherine a născut,
nu știau ce-i ăla concediu de maternitate. Au dat-o afară.
Mă înfurie la culme
că ăștia mici se plâng că le e greu.
Mai taci! Bâzâie în altă parte!
Sunt aici datorită talentului și muncii.
- Poftim. - Mersi.
Da.
- Nu. - Betty.
Am zis că fac cinste.
Mersi.
Cât de rău e?
Ce?
Încheietura ta. Tendinită.
Se vede?
Eu văd.
Ce iei?
Vodcă și niște steroizi slabi.
Nu sunt o floricică.
Hei!
- Cretinule! - Scârbă!
- Du-te dracu'! - Du-te tu!
Ești bine?
Da, mersi.
Frumoasă mișcare!
Din reflex.
Am niște gheață acasă. Haide.
Salutare!
Ce o să vedeți e un proiect în dezvoltare.
Subliniez cuvântul „dezvoltare”,
care e scris aici cu majuscule și chiar e subliniat.
Eu l-am ajutat cu asta.
Acum câțiva ani,
Addison mi-a prezentat o carte numită Moby Dick.
Mi-a plăcut la nebunie și voiam să văd dacă putem
să o aducem cu trupurile noastre la o dimensiune mai intimă,
și acum vrem să primim niște păreri.
Vă mulțumesc că ați venit.
Ce tare! Nu l-am văzut dansând în fața unui public.
Crezi că e căpitanul Ahab?
Cred că e balena.
E bun, nu?
Se mișcă bine împreună.
Ca frații.
TREI APELURI PIERDUTE RODRIGO
La naiba!
Trebuie să plec.
- Îl supraveghez. - Da.
Alo? Maestre?
Trebuie să ne vedem. Îți dau adresa.
Da, sigur.
Știi că sunt Hailey, da?
Hailey!
Scuze că am întârziat.
Hailey, trebuie să fim discreți, bine?
Foarte discreți. Înțelegi?
- Da. - Da?
- Discreție. - Bine.
- Forță, bine. - Hailey?
Fii tare, fii curajoasă. Ce?
- Nimic. - Fir-ar să fie!
Hailey Rutledge.
- Bună! - Nu știam că ești în NY.
Da, în NY. Sună caraghios când îi zici așa.
- Ce faci? - Bine.
Omule, în facultate mi-a zis de Ayn Rand și...
Știai că John Cage a cântat aici?
Și că Philip Glass și-a donat claviatura
care are vreo trei metri?
Nu-mi place Philip Glass.
- Nu-ți place? - Nu.
Cine-i ăsta?
- Iubitul? - Nu.
Iubit, iubită? Eu sunt Derrick!
- E... - Scuze.
Nu e. Derrick, mă bucur că te-am văzut.
- Trebuie să pleci. - Bine.
Bine. Pa.
Următorul.
- Un iubit mai vechi? - Sunt îngrozită.
- Următorul. - Tu urmezi.
Două bilete pentru Rodrigo DeSousa.
Nu, sunt...
Sunt pe numele Harmonic.
- Phil... - Phil.
Phil Harmonic. Mersi.
- Următorul. - Mi-am dat seama.
Sunt un mare fan.
Mersi mult.
Bine. Hailey.
Da?
- Ascultă-mă. - Da.
Fii atentă la mine.
- Da. - Bine?
Indiferent ce zic sau ce fac,
nu mă lași să mă duc în culise după.
Bine.
- Promite-mi. - Promit.
Promite ca lumea. Așa.
Bine.
- Bine. - Bun.
- Promiți? - Promit.
Bine. O să-ți scriu.
Mersi că ai venit.
Scuze că întrerup.
- Bună! - A fost grozav!
Scuze că put.
Nu puți, miroși a muncă.
Felicitări. Ați fost grozavi!
N-am citit Moby Dick,
dar sunt sigură că pot
să mă dau deșteaptă la o masă.
- Am văzut-o pe Hailey plecând. - O urgență la muncă.
Mai ai ceva de buze?
Sincer, nu-mi pasă de mișcare,
dar asta m-a inspirat.
Să faci ce?
Să-mi mișc fundul.
Drăguț loc.
E acasă. Am făcut ce am putut.
Copiii surorii mele.
Erau niște ticăloși în copilărie.
Ia uite.
Sunt copiii mei.
Betty,
e incredibil, poate chiar nebunesc.
Zeppelin de la început.
Primul Black Sabbath. Asta-i o chestie de vrăjitoare.
Am și o colecție mare de rock progresiv.
Crezi că mă încing doar la Brahms?
După toți anii ăștia, nu știam ce mișto ești.
Noroc!
Fumezi?
Bagă.
Singurul meu regret.
Pe cât de genial, pe atât de chipeș.
Să întreb ce faci cu Thomas?
Nu sunt sigură că știu.
A plecat.
Ce mai contează?
Nu putea să se dedice.
Nu poate, fiindcă are soție și o imagine publică.
E nașpa rău să îmbătrânești.
Dar să îmbătrânești singură...
E mișto rău!
Deci 40 de ani cu orchestra
nu ți-au făcut așa de rău.
Nu i-aș da pe nimic.
De ce nu pot să te las în culise după spectacol?
Artista pe care am venit s-o vedem în seara asta...
E soția mea.
E foarte drăguță.
Da.
Gura! Tăceți naibii din gură!
Are mult sânge-n instalație.
Da.
Nu știam că boșorogul și peștele
sunt în limbă unul după celălalt.
Tu și Alex aveți o chimie grozavă.
Da?
Cred că ne știm foarte bine trupurile.
Sunt producători?
Mai degrabă agenți și responsabili cu distribuția.
- Ce tare! - Faci tatuaje?
Da, de ceva vreme.
Am început cu simboluri primitive,
semne de pace, ancore, yin-yang, prostii dintr-astea.
Ești magnet de bărboși.
Îi atrag pe ăia pe care-i disprețuiesc. Asta-i sigur.
Și tu? Dansatoare frumușică și isteață.
Stai bine în lanțul trofic.
Asta dacă aș mânca.
Nu.
Așa și așa, cred.
Nimic serios?
Doamne, nu!
„Doamne, nu”?
De ce nu? Și alți dansatori?
- Alții? - Da.
Addison, scumpo, vino să vezi cum merg lucrurile.
Scuză-mă, trebuie să salut lumea.
Baia e aici, nu?
Mă gândesc fix la fundul și la picioarele tale.
- Sunt perfecte. - Mersi.
Vii în Florida?
Te cazez într-un hotel frumos.
Maestre, nu pot să te las. M-ai pus să jur pe roșu.
Nu era nimic roșu. N-o să mori.
- E-n ordine. - Nu!
- Două minute. - Te rog!
- Nu pot să te las! - Două minute.
Am totul sub control, bine?
În două minute,
intru acolo și te iau cu forța.
Te-am avertizat să nu te apropii.
Știu.
N-am venit să te văd.
Am venit să-ți ascult muzica.
N-am putut pleca fără să-ți spun ce spectacol superb ai dat.
Foarte sofisticat. Foarte contemplativ.
M-a pus pe gânduri.
Tehnica ta cu arcușul.
E mult mai bună decât îmi amintesc.
E benefic pentru tehnică să cânți pe o bucată de gheață plutitoare.
Am cântat în Groenlanda, știi?
Da. Groenlanda.
Ca să atrag atenția asupra schimbărilor climatice.
Ai fost arestată, nu?
De trei ori.
De trei ori în Groenlanda.
Am reușit.
Ana Maria,
nimic nu se schimbă.
Părul tău s-a schimbat.
Ce amuzant.
E doar păr.
Te las.
Bine, intru.
Maestre, mașina e... Vai, Doamne! Scuze!
Hailey!
Ea cine e?
Eu? Sunt cu maestrul. Adică, lucrez...
- Nu. - Cu el. Sub el.
Adică, dedesubt.
- Ai pupat-o? - Ce?
- Nu! - Nu!
Nu! Cântă la oboi. E asistenta mea.
Poate că prevăd viitorul.
Ana Maria, uită-te la mine.
Calmează-te! Uită-te la mine!
Bine. Nu! Respiră ușor.
Când ai plecat să dirijezi la Oslo,
ai devenit neloial și necredincios.
Când ai plecat din Mexic și de lângă familia mea,
ai abandonat integritatea.
Pentru ce? Celebritate?
Adorația curvulițelor?
Nu! Ea cântă la oboi!
Atunci a fost căutarea maniacală a gloriei?
- „Glorie”? - Da!
- Crezi că e vorba de glorie? - Da.
Gloria e pentru fotbaliști.
Eu vreau magie!
- Magie, înțelegi? - Da?
Glorie! Plec, gata!
- Asta a fost! - Iubitule!
- Te rog! - Bine.
Nu-mi spune despre glorie. Haide!
- Scuze! - Da.
- Iubitule. - Da?
Să nu facem tărăboi din asta.
- Să nu facem, nu! - Suntem adulți, bine?
Desigur.
Mai am o întrebare, iubitule.
Când te duci la culcare, în apartamentul tău de lux,
și aparatul de unde sonore acoperă zgomotul orașului,
cum te simți?
Înțeleg ce încerci să spui.
Eul tău e satisfăcut
când faci muzică moartă în lumea ta sterilă,
remarcabilă doar prin artificii lipsite de viață?
Nu spune asta.
Cum te simți atunci, mi amor?
Înțeleg ce spui.
Mă dezguști.
- Te dezgust? - Da.
Bine.
Dă-mi drumul.
- Știi ceva? Plec! Bine? - Da!
Da! Fiindcă eu caut magia.
N-am tras linie, da?
Așa se zice în țara asta.
N-am tras linie!
Hailey, haide.
Ți-am spus să nu mă lași să intru?
Scuze, e târziu.
Alex mi-a scris să vin după spectacol. Nu mai am baterie.
Doarme.
Fir-ar să fie! Normal.
V-am adus o sticlă nașpa de vin
pe post de felicitări. Păstrați-o.
Intră. Îl trezim
și o bem împreună.
Serios? Sună bine.
E la mine în pat.
A adormit la tine-n pat?
Da, face asta mereu.
Cred că e narcoleptic sau ceva.
Hei,
noi nu ne cunoaștem bine,
dar pot să te întreb ceva?
Nu ne-o tragem. Adică, am făcut-o,
dar ne-am dat seama că ne strică dansul și am încetat.
Asta era acum cinci luni.
Asta voiai să știi?
Da. Păi...
Nu voiam să fiu așa directă, dar...
Am o problemă cu asta. Așa mi s-a spus.
Nicio partidă între mine și Alex.
Bine. Nicio partidă.
Mă duc să mă culc. Sunt extrem de obosită.
De ce nu dormiți în patul meu și eu dorm în al lui?
Ce drăguț. Trebuie să mă trezesc devreme.
E din cauza a ceea ce ți-am spus?
Fiindcă, sinceră să fiu, s-a terminat. Faza cu patul...
Cred că așa s-a obișnuit.
Nu. Colega mea face asta mereu. Înțeleg.
Dansezi fantastic și sper să te bucuri de vin.
Subtitrarea: Cristina Botîlcă
Redactarea: Anca Tach Botîlcă