"DU STIGER MIG ÅT HUVUDET"
Har du hört från vår vän, Thomas?
Det är inte min sak.
Om man ligger med chefen får man ta smällen.
Om du var med en ärlig arbetande man...
Hailey, flirtar han med mig?
-Bob, flirtar du med henne? -"Flirtar"? Jag vet inte hur man gör.
Ursäkta, är ni artisterna?
Ni får parkera på serviceområdet. Det är inte jag som bestämmer.
Man måste vara en man av betydelse för att göra det.
Inte nån som har kaninöron.
Där är maestro. Måste gå.
-Fortsätt. -Maestro!
-Ja. Hailey! -Hej.
-Galen timing, eller hur? -Ja, hur var din resa?
"Inget bakom mig, allting framför mig, som alltid längs vägen."
Kerouac.
Du har nåt speciellt, Hailey. Som en djup flod.
Jag tänkte mer på en droppande bäck.
En droppande bäck. Ja.
-Jag är här för att anmäla mig i tjänst. -Ja.
Dina två uppdrag. Det första.
Kan du skaffa en Arnold Palmer?
-Har du hört om dem? -Ja.
De är riktigt goda. Jag har precis upptäckt dem.
De har fått namn efter en berömd tennisspelare.
-Golfare. -Va?
-Han spelar golf. -Han var bra på allt.
Och nu ditt andra uppdrag, det viktigaste.
Sen vi började jobba tillsammans,
-har jag gett dig mycket ansvar. -Ja.
Jag har också ett ansvar mot dig
och i kväll vill jag att du utforskar.
Jag vill att du söker inspiration här.
Det spelar ingen roll hur det verkar, det kommer från oväntade håll,
men du måste uppleva nåt.
Det är vad vi behöver för att få en dimension i vad vi gör.
-Maestro! -Det är vad vi båda behöver.
Jag är så glad att se dig.
Okej? Ja, Bunny, hallå!
Är det här din lilla stuga som du berättade om? Helt galet.
-Gloria, kan jag nånsin undfly dig? -Inte om jag kan hjälpa det.
Är du redo att samla in seriöst mycket pengar?
Seriöst, ja. Inte roligt. Seriöst.
Du måste lova mig att inte låta Gloria få dig att jobba för hårt.
Men det finns stora välgörare här. Jag sa till Gloria att...
Den här festen understödjer konsten,
men tro mig, ingen insamling utan att ha kul.
Jag vill att du tar det lugnt, njuter och minglar.
Var ditt vanliga charmerande jag och pengarna kommer att flöda.
Okej. Jag ska slappna av.
Marlon, där är du.
Marlon Guggenheim från Connecticut Guggenheims.
Jag funderar på att adoptera honom.
Det här är Alice Seminoff.
Jag sponsrar henne.
Bravo!
Maestro, får vi ta en med dig?
Maestro, kom. Vi tar en bild. Här.
Maestro, min kusin Ethan var din chaufför i Minneapolis...
Var är hon? Hon är borta.
-Jag har skrivit en symfonidikt... -Kan du ge mig en autograf här?
Det är en sida från violinkonserten som du spelar in.
Jag minns inte Minneapolis, tyvärr.
Tack för din hjälp.
Allting går så fort. Det är svårt för en gammal kvinna.
Det är okej. Ja, de rosa är definitivt Percocet,
-och de vita är Xanax. -De rosa.
Det är den som gör mig fnissig och får mig att må bra.
Men hur ska jag minnas skillnaden?
Jag kan ta de vita så att du inte förväxlar dem.
Lizzie, är du seriös?
-Hej då. -Hej då.
-Vad gör du här? -Jag jobbar. Vad gör du?
Min mamma och Bunny har varit vänner i typ 200 år.
De är bokstavligen vampyrer.
De suger blodet ur dem som inte seglade hem med dem på Mayflower.
Jag visste inte att du var en dotter av den amerikanska revolutionen.
Varför har du inte berättat?
För att det är pinsamt.
Vem bryr sig om den skiten?
Men ja, jag har dragits med på middagsbjudningar
och påskäggsjakter här i hela mitt liv.
Jag känner till varenda vrå.
Jag tror vi hittade al-Qaidas högkvarter.
-Säg det inte åt nån. -Gå ut och stäng dörren.
Är inte du Elizabeth Campbell?
-Nej. -Vi gick i privatskola tillsammans.
Minns du inte? Evan Byers.
Ser jag ut som jag har gått på privatskola?
-Nej, ma'am. -Nej, ma'am.
Just det. Och kalla mig inte för ma'am, era små skitstövlar.
-Elizabeth. -Håll tyst.
-Han är ganska gullig. Ja. -Evan Byers?
Han har varit kåt på mig sen... Jag minns inte hur länge.
Sitter du barnvakt åt maestro?
Nej, ikväll ska jag utforska och uppleva.
Jag fick precis några nedåtpiller av en liten gammal tant.
Vill du utforska och uppleva det?
Inte direkt. Vet du vem mannen i den gula tröjan är?
Jag tror han heter Marlon, eller nåt.
Marlon Oscar Guggenheim IV.
Växte upp i Newport och Beacon Hill och singel på köpet.
"Singel på köpet."
Jag måste säga att han inte ser ut som din typ.
Han är inte min typ. Jag tycker bara att han är så intressant.
-Du är en social klättrare. -Nej.
Vi kan väl engagera honom i utforskande samtal?
-Nej, vi kan inte bara gå... -Hej, Marlon.
Jag heter Lizzie. Det här är Hailey.
Hon spelar oboe och söker nya upplevelser.
Det här är Marlon, han kommer från Beacon Hill och Newport
och är jäkla duktig på att klä sig snyggt. Resten är upp till er två. Ciao.
-Hon vet verkligen saker. -Ja, förlåt för det.
Dina örhängen.
När jag bodde i Paris kände jag en skådespelerska med exakt likadana.
Hon var en otrolig skönhet,
men också den roligaste och mest intressanta person jag träffat.
Ni ska uppträda i trädgården. Placera cellon där.
Under pauserna får ni absolut inte prata med gästerna,
eller umgås med dem på nåt sätt.
Det är klassfördomar. Och förbjudet av facket.
Det här är en rätt-till-arbete-herrgård. Lämna dina fackåsikter vid dörren.
När ni inte uppträder får ni sitta vid det här bordet
och det finns förfriskningar.
Frågor?
Ja, jag har en fråga.
Har nån sett en liten blond flicka som spelar flöjt som en ängel?
Hon är... Hallå! Cynthia.
Bob, Warren Boyd, Svetlana. Hur är det?
Ska ni spela? Vad ska ni spela?
Maestro, vi får inte prata med dig.
Vi är bara ödmjuka, kringresande musiker.
Och vi får bara äta de här gamla tonfisksmörgåsarna.
Maestro, ursäkta, men miss Schiefelbein insisterar på att...
Nej, nej.
De små svarta äggen. Vad heter de?
-Kaviar. -Kaviar.
Vi äter dem. Det är gott. Riktigt gott.
Maestro, snälla. Jag måste upprätthålla nåt slags...
Du måste äta det du lagar. Det är så gott.
Laxlagaren, varsågod, ät. Ja.
Och blomsterarrangemang. De var underbara, eller hur?
Alla ostron, all gåslever, alla fat,
finns här nere i matsalen. Bob, om du vill spela som en gud,
-är det bäst att du äter. Följ mig! -Ja.
Han må krångla med toalettpauserna,
men jag måste erkänna att jag gillar Rodrigo mer och mer.
Han har en oneklig charm.
Så du har redan övergett din gamla maestro.
Det är Cynthia, eller hur?
-Har du hört av honom? -Ja.
Ja, det har jag.
Mår du bra? Det angår ju inte mig.
Han ärvde fem miljoner av sin mor. Förlorade sen genast två...
Jag har hört det överallt. Allt skvaller om att ta tillbaka Thomas.
Det måste få ett slut, Edward. Vi vet inte ens var han är.
Jag kanske inte vill att det tar slut.
Jag förstår att förändring kan vara svårt.
Prata inte med mig som om jag är ett barn.
Du vill ha mina pengar. Jag får ha en åsikt. En stor högljudd åsikt.
Tack.
Claire, kan du tala förstånd med honom?
Titta inte på mig förrän du förklarar varför den kvinnan spelar cello.
Bunny ordnade med musiken. Det var säkert bara ett förbiseende.
Ja, men Bunny missar inget.
Hur är det att jobba för Rodrigo DeSousa?
Fantastiskt. Ena minuten gör jag nåt konstigt örtte från Persien,
och i nästa transkriberar jag en konsert som är 200 år gammal.
Han är galen, men fantastisk och poetisk och...
Och du är uppenbart kär i honom.
-Nej. Nej, nej. -Ja, uppenbart.
Enda problemet är att jag är hans assistent
och jag önskar att jag fick spela min oboe för honom.
Du är ung. Det finns tid.
Jag vet inte. Jag är 26. Det finns inte en enda solist
som inte hade en ledande plats i orkestern när de var 30.
Jag är en tickande tidsbomb.
Bara en fråga, maestro. Mitt syskonbarn Jonathan är en senior
-på Oberlin Conservatory och... -Bra.
Du är hans hjälte. Har du ett gott råd till honom?
Ja, mitt råd är att läsa mycket,
resa mycket och under inga omständigheter
ska han nånsin tatuera in namnet på sin älskare på sin rumpa.
Jag måste gå. Förlåt. Jag måste gå.
Vi har 10 000. Vem bjuder 15 000?
Femton, femtontusen. Femton...
Hör ni, 15 000 dollar, det är en futtig summa för äran
att få slå på triangeln i de lidelsefulla sista ögonblicken av Mahlers Femte.
Patrick, jag vet att du har det, jag talade precis med din börsmäklare.
Hittade du din linblonda lilla ängel?
Nej. Tyvärr lyckas hon undvika mig.
Det är kanske en metafor.
Ibland undrar jag. Samlar vi in pengar för att göra musik,
eller gör vi musik för att samla in pengar?
Vi är som ormen som äter sin egen stjärt.
Och du hör en ung person som spelar sin flöjt så vackert.
Och allt är begripligt, eller hur?
Såld till Patrick Donten för 30 000 dollar!
Vad är nästa?
Vad sägs om en violinkonsert med er egen maestro?
Det finns inte på min lista, Edward. Var snäll och uppför dig.
Jag är seriös. Jag skriver en check på 200 000 dollar
för att få höra Rodrigo DeSousa spela violin för oss ikväll.
Maestro spelar inte längre violin offentligt. Det vet alla.
Nej, tack, Gloria, men jag
känner mig konstigt inspirerad att göra ett undantag ikväll.
Mr Biben är ju trots allt en god vän till Thomas Pembridge.
Och därför, och för en donation på 300 000 dollar,
hur kan jag säga nej?
Det är avgjort.
Vem har en violin? Ta den violinen.
Ja.
-Ge honom, maestro. -Gracias, Bob.
Mr Biben, vad vill du lyssna på?
Kanske en enkel sång från mitt hemland?
Eller är det för olagligt för dig?
Nej då, det är upp till dig.
Men jag förstår att du ibland har problem med
att bestämma dig för vad du ska spela.
Mycket lustigt. Ja, för jag...
Vi är som två skolbarn som bråkar på en lekplats
full av neandertalare, och...
Jag vet vad jag ska spela.
Det var underhållande, men...
Jag tycker inte att din lilla visa är en bra avkastning på min investering.
Men jag har bara börjat. Som ni vet är det här en mycket enkel melodi,
men en av våra största kompositörer vävde magi med den.
Som en älskare av klassisk musik vet du säkert vem som komponerade den.
Okej.
För de 300 000 som jag ska donera,
kan du berätta vem som komponerade variationen av den här lilla...
Vad var det du sa? "Visan"?
Så säg mig,
för 300 000, vem komponerade den?
-Jag har ingen aning. -Vill du ringa en vän?
Det var ingen mindre än Wolfgang Amadeus...
-Mozart. -Mozart.
Tack så mycket för de 300...
Ingen fara! Det är bara barnen som roar sig.
Börja inte. Hur många gånger måste jag säga åt dig?
Jag är inte din dyrbara Elizabeth. Det var trevligt att prata med dig.
Nej, du är Lizzie nu.
Som ofta används som en förkortad form av Elizabeth.
Jag älskar när du pratar snuskigt med mig.
Jag fattar. Du har alltid varit ett freak.
De flesta andra barnen kunde inte hantera det,
vilket bara gjorde att du ville vara annorlunda.
Så förutom att du är otroligt tråkig är du nu en Sigmund Freud i Dockers?
Minns du Halloween, i åttan?
Festen hos Tommy Kline?
Alla var utklädda till Harry Potter eller Frodo eller...
Om man var riktigt löjlig kunde man gå som en mobiltelefon.
-Ja, men inte du, Elizabeth. -Jag tänkte gå till baren.
Nej, du klädde ut dig till Billie Holliday.
Jag visste inte ens vem Billie Holliday var.
Du hade din vintageklänning med den vita gardenian i håret
och mitt i allt... började du sjunga.
Den sången, den var... Oj.
You Go To My Head.
Och allting bara... Stannade.
Jag glömde aldrig det.
Det var allt jag ville säga.
Vänta lite.
-Kan du fylla på den här åt mig? -Okej.
Coolt. Vad väntar du på?
-Nej, nej. -Snälla, ge mig nycklarna.
Kalla det för vår dricks.
Bob, jag avskyr att erkänna det, men jag gillar din stil.
-Hej. -Han älskar den här tårtan.
Alice, jag heter Rodrigo.
Min mor visade mig en film av... På YouTube, men klippte av allt ditt hår.
Ja, alltför många gillade det.
Det var en konstig orsak. De flesta vill bli gillade.
Ja, men inte nödvändigtvis för håret.
Jag har hört att du spelar, Alice.
Du spelar vackert. Med sån kraft, sån...
Det är så många frågor jag vill ställa.
Okej, men kan vi stanna här?
Ja, om han tycker det går bra.
Säg mig, Alice, vem är din favoritkompositör?
Jag gillar Debussy och Chopin.
Och Katy Perry, men min lärare låter mig aldrig spela hennes låtar.
Jag förstår. Jag ville spela en sång som heter
Walking On The Moon, av ett band som heter The Police,
men mina föräldrar var så emot The Police och det var bara...
Det spelar ingen roll.
Inget spelar nån roll när man gillar musik, eller hur?
Men när man är så begåvad som du,
måste man offra allt för musiken.
Man förväntas offra allt för musiken.
Är du villig att göra det, Alice?
Förlåt, jag menade inte att skrämma dig.
Vad känner du när du spelar?
När jag spelar framför min lärare
tänker jag mest på att jag inte ska göra några misstag.
Men när jag spelar för mig själv tänker jag inte alls.
Och när jag är klar är det som att vakna upp ur en dröm.
Ja. Jag förstår.
Varför är du ledsen?
Det är dags för dig att sova. Vi måste verkligen gå.
Du har en mycket vacker och begåvad dotter.
Tack.
Kontakta mig om jag kan vara till hjälp.
Alice.
Lilla ängel, jag är inte ledsen alls.
Kom, nu går vi.
Har du alltid velat spela oboe?
När jag var fem var vi till en julkonsert
och där var det en tjej som spelade oboe
och jag vände mig till mamma och sa: "Mamma,
"Jag vill ha en sån svart pinne."
Och hon struntade i mig.
Tre veckor senare väckte jag henne mitt i natten
och sa: "Mamma, var är min lilla svarta pinne?"
Och hon köpte en och det var det.
Du listade själv ut nåt om dig själv, som var djupt.
Som ett mattegeni eller ett schackgeni, bara visste du det.
Eller så gillade jag bara hur den såg ut.
Nej. Det är mer än så.
Jag menar, du har rätt.
När jag var åtta övade jag fem timmar om dagen.
Jag gjorde inget annat.
Jag var en liten utomjording som bodde på en annan planet.
Jag hade min oboe och min musik, som alltid fanns i mitt huvud.
Och sen hittade jag till slut andra utomjordingar.
Som gjorde det värt allt.
Nu försöker du komma in i moderskeppet.
Ja, symfonihallen.
Förlåt om det här är det tråkigaste samtalet nånsin.
Det är motsatsen till tråkigt. Skämtar du?
På riktigt?
Ja. Du berättar om hur du uppfann dig själv.
Det är det viktigaste i världen.
Alla vill göra det, inte många kan. De flesta är inte tillräckligt modiga.
Varför är du så lätt att prata med?
Du gör ett misstag. Du är lätt att lyssna på.
Jag är förvånad över att du missade det.
Kan du göra mig en tjänst?
Självklart.
Lär mig att spela.
-Oboe? -Ja, oboe. Jag vill spela.
Bara en sång. En vacker sång. Snälla?
Visst.
Okej.
Du stiger mig åt huvudet
Med ett leende som får mig att bli varm
Som en sommar med tusen juli
Förgiftar du min själ
Med dina ögon
-God morgon, maestro. -Hej, god morgon!
-Hur är det? -Jag leker en fin lek
-med mina fina nya vänner. -Bra.
Titta här.
Lycka. Okej, vámonos.
Maestro!
Hur gick det?
Är du klar med ditt uppdrag, Hailey?
Ja. Jag utforskade och upplevde.
Och jag kan ha hittat lite inspiration.
Hailey, det är så coolt.
Då var det värt det.
Hailey. det värt det.