מוצרט בג'ונגל
אני אוהב את לוס אנג'לס.
כן, מאסטרו, גם אני.
אבל אני מתגעגע הביתה.
הביתה לניו יורק או הביתה למקסיקו?
לשתיהן.
אני מתגעגע לתזמורת שלי.
זאת טובה יותר.
כן, הם טובים מאוד, אבל שלי תשתפר.
- כן, הם ישתפרו. - אולי.
אולי לא תביא אותם לשם.
אולי אתה לא תגיע לשם.
אולי אתה מזויף.
לא עכשיו, מאסטרו, לא עכשיו.
פרחח רחוב מקסיקני קטן בעיר הגדולה.
ילד נורא.
אבל אתה כבר לא ילד.
כן.
אולי אתה רק נורא.
שתוק, וולפגנג, שתוק, די.
מצטער, מאסטרו.
לא אכלתי ארוחת בוקר היום.
- ו"א מוצרט -
רודריגו לבמה בעוד שתי דקות.
בסדר, קיבלתי.
מה התוצאה?
שבע-אחת עכשיו.
כן, כן.
בוא נלך.
השמועות נכונות?
אילו שמועות? יש כל כך הרבה שמועות,
אני לא יודע על אילו אתה מדבר.
שכשהתזמורת הסימפונית של ניו יורק תשבות,
תבוא לכאן, ולא כמנצח אורח.
- מי אומר את זה? - כולם מדברים על זה.
- באמת? - כן, כולם.
לא, לא נשבות. לא, לא נשבות.
הירגע, אתה צריך לנצח על הקונצרט.
זה דבר אחד לנצח על מוצרט.
זה דבר אחד לנהל משא ומתן על חוזי עבודה.
כן, אני יודע.
אתה מוכרח לבוא לכאן. הצל אותנו, בבקשה.
אנחנו שונאים את המנצח שלנו.
באמת?
רודריגו, לבמה.
בסדר, אחת, מוכן.
- תיהנה. - תודה.
להתראות.
שלום. מאסטרו.
לך לבסיס.
זה לא היום שלך, בוב.
היילי, היכנסי.
קדימה, היילי.
פסילה.
רגע, מי המקצועית?
היילי ראטלג'. היא נגנית אבוב.
בסדר, אני לא רואה את השם שלה ברשימה הרשמית.
- אני מחליפה. - אז את לא כשירה.
הוא צודק, היילי כשירה רק בשבוע שבו היא מנגנת.
היא לא מנגנת השבוע, היא רק העוזרת של המאסטרו.
באיזה צד אתה?
בצד של הכללים. אני מצטער, היילי.
תוכלי לשחק בעוד שלושה שבועות כשננגן את מאהלר.
קח את הכדור, אני חוזר פנימה.
המאסטרו מימין.
נראה שאבא כאן. אתם בצרות.
- לא, הוא לא כזה. - לעזאזל.
שלום, מאסטרו.
שלום, היילי.
איך היה בסימפונית של לוס אנג'לס?
היה נפלא, מדהים.
- הם טובים מאיתנו בהרבה. - באמת?
טובים בהרבה. כן, אבל אל תדאגי.
נגיע לשם, נגיע לשם. כן.
- מה שלומך? את בסדר? - כן.
- כן, וורן בויד. - מאסטרו.
- היי, וורן בויד, מה שלומך? - התגעגענו אליך.
- בוב מהאיגוד. - מאסטרו.
- כן. בסדר. - היי.
- בטי קרגדייל. - שלום.
- הכול טוב? - כן.
כן, המשחק?
בסדר.
שמעתי שמאסטרו פמברידג'
לא היה בטוח בקשר לפעילויות ספורט, נכון?
נכון, מאסטרו, אבל עונת הסופטבול קצרה מאוד
וכולם נזהרים מאוד.
אנחנו במרחק כמה ניצחונות מהגמר.
- באמת? - כן.
אתם חושבים שיש לנו סיכוי?
אם יהיו לנו זריקות טובות.
היי.
אתם צריכים זורק?
פסילה שלישית, אתה בחוץ.
קדימה, מאסטרו.
זרוק לו, מותק.
קצת פעילות.
כן, מותק.
כן.
יש!
מה קורה, כולם? שמי אלכס.
אני מזל קשת
ולפעמים אני אוהב לפרוץ בהתקפי ריקוד פתאומיים.
התקף ריקוד.
ריקוד דחליל.
מייקל ג'קסון.
מודרני.
בכל מקרה, אני מקווה שתחשבו שאני ראוי ל"בית הריקוד".
לעזאזל, שכחתי ללחוץ על הקלטה.
לא, באמת?
אני צוחקת.
אם "בית הריקוד" לא יבחרו בך, הם אידיוטים.
תודה.
ריקוד יפה, רקדן. אני חושב שיש לך הזדמנות.
- תודה, סטן. - תודה, סטן.
מי ייתנני מוזה של אש.
בוקר טוב, לודוויג. וולפגנג, לחיים.
גוסטב, מה שלומך, חבר?
שופי, צפרא טבא לך, בחור.
וטום פמברידג'. סר תומאס פמברידג'.
אני אוהב איך שזה נשמע.
שב בכיסא.
התחל להלחין, ממזר חצוף.
קרן יער.
אני בתנופה.
נפלא.
- הלו? - היילי, מדברת גברת קוק.
לטום-טום יש כינים. הן מחסלות את כיתה ג'.
השיעור מחר מבוטל.
בסדר. מתי הוא נדבק?
להתראות בשבוע הבא, שלום.
בסדר, אני לא חרמנית כלל ואני צריכה להתאמן.
רק ניסיתי להביע חיבה, אבל שיהיה.
בטח יש לי כינים, אז זה לטובה.
כינים, זה סקסי.
- התזמורת הסימפונית של ניו יורק, רודריגו -
שלום, את היילי, העוזרת של רודריגו, נכון?
כך קוראים לי.
אני סראבל. גלוריה ווינדזור אמרה לי לפגוש אותך
כדי שתדריכי אותי להיות העוזרת החדשה של רודריגו.
בסדר. יופי.
קודם נתחיל במאטה.
הכנתי למאסטרו את כוס המאטה הראשונה שלי
כאן בחדר הזה.
"היילי, קודם לוגמים את המאטה
ואז... נשר."
הוא הכין בשבילי קלטת.
בכל מקרה, איך הגעת לעבודה?
אבא שלי מכיר את גלוריה. שמי סראבל ווסטמור.
לעזאזל, כמו קרן ווסטמור?
תרמתם את העוגב שלנו.
אבא שלי תרם. איך את השגת את העבודה?
אני מנגנת עם "הדם".
את מנגנת עם דם?
כן.
את מוזיקאית?
אני זמרת וכותבת שירים.
אתה מעדיף את זה?
או את זה?
איזה בד מדגיש טוב יותר את גון העור שלי?
- השני. - השני.
השיער שלך נראה כמו זהב טווי.
אני מניחה שנבחר בשני.
תודה.
גלוריה, אסור שתהיה שביתה.
לא תוכלי פשוט לתת להם מה שהם רוצים?
אין לי כסף לתת להם מה שהם רוצים.
אבל יש לך כסף לווילונות האלה.
בזכות בעלי הרביעי, כן, ינוח בשלום על משכבו.
אל תזלזל בעיצוב מחדש, כולנו צריכים מוצא יצירתי.
אני לא מזלזל.
מאסטרו, אם אתה רוצה לעזור,
בבקשה אל תקרא לאחד התורמים הגדולים שלנו
מוצץ דם מרושע ב"ניו יורק טיימס".
לא, לא, לא.
זה הוצא מהקשרו.
אמרתי,
"אף שהם תאגיד מוצץ דם מרושע,
הם נחמדים."
את יודעת מה החברה הזאת עושה בניגריה?
אתה יודע מה הם עשו בשביל התזמורת הסימפונית שלנו?
הם שמו את השם שלהם על התכנייה, זה מה שהם עשו.
ונתנו לנו חמישה מיליון תמורת הזכות.
הדבר הבא שתוכל לעשות
הוא להשתמש בהשפעה שלך על התזמורת
כדי שהם ישקלו בדעתם ברצינות את ההצעה האחרונה שלנו.
אתה יודע שהם מעריצים אותך.
זה נכון, הם מעריצים אותך.
לא, קרג ג'י, לא. בתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס מחבבים אותי.
הם מנגנים היטב, יחד, רגועים, נינוחים.
הם מכירים זה את זה, הם בטוחים.
אולי הם מרגישים בטוחים יותר
כי יש להם חוזה לחמש שנים.
חוזים, חוזים.
אנחנו מדברים רק על חוזים ועל ביורוקרטיה.
ביורוקרטיה בכל מקום.
בטלו את הביורוקרטיה, בטלו את הביורוקרטיה, בסדר?
כי אם לא נדבר על המוזיקה,
לא נהיה טובים.
אם לא נדבר על המוזיקה, כשנגיע לאמריקה הלטינית,
זה יהיה בעייתי מאוד,
כי יגלו אותי מכל הארצות.
ממקסיקו, מקולומביה, מארגנטינה, מבוליביה,
מפרגוואי, מצ'ילה, מפרו, מוונצואלה...
איפה היילי? מה קורה? מה זה?
מי את?
אני סראבל, העוזרת החדשה שלך?
את שואלת אותי מה שמך?
או שזאת תשובה?
תשובה.
בסדר.
החזיקי את זה לרגע.
סראבל.
את יודעת, תוכלי להיות סופרנו טובה מאוד.
- תודה. - לא?
כן, אבל זה לא יצליח.
בטלו את הביורוקרטיה, בטלו את הביורוקרטיה!
רודריגו.
מה שלום אבא שלך, יקירתי? הוא ביאכטה עכשיו?
פיטרו אותי?
- לא, אל תדאגי, יקירתי. - אני מפוטרת?
זה בסדר.
אבא יחזור בקרוב כדי שאבא הזה יוכל לחזור לעבודה.
זה בסדר, אני לא...
זה לא תינוק אנושי.
כן, אני יודע, זה תינוק רובוט.
כריסטוף חושב שכדאי שנתאמן לקראת התינוק האמתי.
זה מוזר, אבל מגניב.
- כן. - כן.
אכפת לך שאולי...
כן, בסדר. הוא אוהב אותך.
אני לא יודע, צריך להכיר אותו.
- ואחר כך... כן? - מאסטרו.
אתה לא יכול לפטר עוזרות ביום הראשון לעבודה.
היילי, הביטי.
אלוהים, הרחק את זה ממני.
סראבל הייתה נחמדה. היא הייתה עשירה, אבל נחמדה מאוד.
לא, היא לא הייתה נחמדה.
היא לא הייתה נחמדה, לא. לא, היא לא הייתה נחמדה.
היא דיברה עם ארפג'ו עולה ובסולם מינורי כזה...
אני לא יכולה להמשיך להיות העוזרת שלך.
היילי. אל תלכי, היילי.
לא, לא, לא. בסדר, סליחה, בבקשה.
סמוך על התחושות שלך. אתה יכול.
אל תקשיב לאף אחד. כולם יגידו לך דברים.
פשוט עשה את זה. אתה יכול, אתה יכול.
בסדר, את יודעת מה? את אבוב מחליף,
את יכולה למצוא עוזרת מחליפה בשבילי. בסדר?
זה מציב אותי בעמדה מוזרה עם התזמורת
כי הם יודעים שאני עובדת בשבילך.
עמדה מוזרה? אני לא רואה עמדה מוזרה.
אתה צריך למצוא עוזרת חדשה עד השבוע הבא, סוף הסיפור.
לא סוף הסיפור!
עצור, מאסטרו, אלה שירותי הנשים.
אז מה?
הם לנשים. גלוריה דיברה איתך על זה.
צא החוצה, מאסטרו.
- נשים -
אתה יודע שאבא שלה תרם את העוגב שלנו,
את חדר החזרות שלנו ואת הדירה שלך?
- והיא לא יכולה להכין מאטה? - כל אחד יכול להכין מאטה.
זה מעליב אותך מאוד.
- מה קורה, סינתיה? - שלום, מאסטרו.
- מה שלומך? - טוב.
אלה שירותי הנשים.
- אז מה? - הם לנשים.
יום אחד הם יהיו לכולם. יום אחד.
- היי. - היי.
כבר יש לו עוזרת חדשה?
אני עובדת על זה.
הוא לא רוצה לוותר עלייך, מה?
מה זאת אומרת?
שום דבר, שום דבר, אני רק...
טניה של המשולש קשקשה
שהיא ראתה אותו מנשק אותך בערב הפתיחה.
כל הדם עבר ללחיים שלך.
לא, הוא פשוט
הביע חיבה כלפי כולם באותו ערב.
זה היה לפני חודשיים וחצי.
זה לא קרה שוב.
את מתקדמת מאוד בנגינה שלך, היילי.
- לא נכון. - כן.
את נעשית טובה מאוד.
שמעתי אותך. את לא רוצה רכילות, האמיני לי.
אומר לטניה לסתום את הפה שלה.
שלום. נינה רוברטסון?
סינתיה? בוב?
- היי. - היי.
- אופנוע יפה. - תודה.
באתי מפיטסבורג.
סיימת שם את המשא ומתן עם ליגת ההוקי, נכון?
הטחנו את הבעלים על הקרשים.
את מנגנת בצ'לו, נכון?
- כן. - אני אוהבת צ'לו.
הוא עוצר את נשימתי.
את אוהבת פיקולו?
אני לא יכולה להגיד שחשבתי על זה.
אכפת לכם שאעמוד איתם על הבמה?
את רוצה לפגוש כמה אנשים?
כן.
זאת נינה, עורכת הדין החדשה שלנו.
זה דידי.
- איש הטימפני. - נעים מאוד.
זאת בטי קרגדייל, נגנית האבוב הראשונה המהוללת.
שלושים וחמש שנה בתזמורת, נכון?
כן. התחלתי בגיל 12.
אני מקווה שתכסחי אותם בשבילנו.
כן. הם שוכחים מי עושה את המוזיקה.
אני מקווה שלא יהיה מצב כמו במינסוטה.
הייתי בתזמורת הזאת.
היינו מובטלים שנה וחצי.
כן, כי מישהו פישל.
לא נעשה את זה.
- מצוין שאת כאן. - בסדר.
- המאסטרו הגיע. - בוקר טוב.
- לעזאזל. - בוקר טוב, בוקר טוב.
- נהדר לפגוש אותך. - בטי, נעים מאוד.
- היי. כוח לנגנים. - כן. להתראות.
סינתיה, שמעי, אני מצפה
לעבוד איתך על זה.
האמיני לי, אתם בידיים טובות.
אני חושבת כך, תודה.
שמעי,
את מוכרחה לנגן בצ'לו רק בשבילי יום אחד.
אני אוהבת את באך.
גם אני אוהבת את באך.
- שלום, מה שלומכם? - מאסטרו.
הגשות טובות.
- בסדר, תודה. - אתה הקלף החזק שלנו, מאסטרו.
תודה רבה, בטי קרגדייל.
תודה לכם.
- וורן בויד. - מאסטרו.
- אתה בסדר? - כן, בהחלט.
מי האישה שדיברת איתה?
זאת עורכת הדין שלנו, מאסטרו.
עורכת דין על הבמה?
זה לא הולם, נכון?
אני מסכים מאוד, מאסטרו.
בסדר.
ברוכים הבאים, כולם.
כמובן.
הסימפוניה השמינית של שוברט בסי מינור, בסדר?
ו...
תודה.
בסדר, ניגש לעבודה.
סליחה.
אני מצטער מאוד, מאסטרו.
שכחנו לחתום על מסמכים לאימוץ ו...
- כריסטוף. - אין תירוצים, אני מצטער מאוד.
כשהייתי בתזמורת הנוער,
והיינו מאחרים,
מאסטרו ריברה... אתם מכירים את מאסטרו ריברה.
הוא זרק עלינו שרביטים בכל פעם שאיחרנו.
כך. זאת... חצי מלאכותית, זאת.
למדתי להתחמק מהם.
אחרי עשר התחמקויות,
כשהייתי בן שמונה או תשע הוא נתן לי את השרביט
ולכן אני כאן.
בעוד כמה שבועות, כשנהיה במקסיקו סיטי,
כדאי שנהיה טובים,
כי מאסטרו ריברה יהיה בקהל
ויזרוק עלינו שרביטים.
לא נרצה את זה, בסדר?
בסדר, בואו נתחיל.
אתם מוכנים? ו...
אדוארד, אני שמחה מאוד שבאת.
שמעת שהם החליפו עורך דין?
כן.
היא אמורה להיות כרישה.
גלוריה, אני מאמין שאת מכירה את העוזרת המנהלית שלי, שרון.
כן, אנחנו כועסים מאוד על שפיתית אותה מאיתנו.
שרון, אנחנו כבר מתגעגעים אלייך.
אני צריך חלבונים. תמצאי לי אגוזים?
עצוב שיש אולם לתורמים גדולים לפני הקונצרט
בלי תורמים גדולים.
חוץ ממני, כמובן.
את יודעת למה יש כאן מעט תורמים גדולים?
אני בטוחה שתגיד לי.
כי הם לא מעריצים של צ'ה גווארה.
הם מתגעגעים למנצח הקודם, וגם אני,
גם אם הוא לבוש כרגע כמו יו הפנר.
- שלום, איש גדול. - שלום, יקירי.
- אתה כאן? - כן, מה שלומך?
אלוהים, את נראית מעולה.
- תודה. - שרון,
את יורדת אלינו לעם הערב?
טוב לראות אותך.
- אדוארדו! - מאסטרו.
כמו שאמרתי בעבר, כבר יש לכם מנצח מצוין.
הם קלויים?
כן, אני יודע, האח שלך,
אבל השאלה היא אם אתה האח שלו.
באמת, תומאס,
הקונצרט עם הביקורות הטובות ביותר השנה היה הקונצרט שבו החלפת אותו.
זה נכון להפליא, אבל... לעזאזל, אתה מכיר את התקשורת.
אני מלחין עכשיו, זאת העבודה שלי.
אני לוהט, מותק.
בסדר, מי מוכן לשוברט?
איזו התלהבות.
כדאי לתת להם חמצן.
ננסה שוב. מי מוכן לקצת שוברט?
תומאס, תומאס.
אתה מהמהם.
אני מתנצל, אני מצטער.
אני בקצב מצוין בכתיבה שלי.
אבל אלוהים, במחשוף הזה
קשה מאוד להתרכז במשהו, שועלה קטנה.
מה חשבת?
- על ההופעה הערב? - כן.
הקהל השתולל, נכון?
- הקהל? - כן, הם.
- חסרה אחדות לתזמורת. - אני יודע, אני יודע.
הם הידרדרו מעט מאז הערב של בנג'מין בריטן.
זה טבעי. שני צעדים קדימה, צעד אחד לאחור.
אבל זה גם בגלל השביתה. היא מסיחה את דעתם.
היא מסיחה את דעתי.
אתה צריך להיות אבא קשוח.
- אבא קשוח? - כן.
אלוהים, כן. ראה את המנצחים הדגולים בעבר.
הם שלטו באגרוף ברזל.
טוסקניני, הוא היה...
- כן. - הוא היה דפוק מוחלט.
פון קאראיין, כמובן, אולי קשוח מדי.
קשוח-על.
שולטי הוא דוגמה טובה. קשוח מאוד, עבד קשה, היה תקיף.
אתה לא רוצה שיאהבו אותך, אתה רוצה שיכבדו אותך.
זה חשוב.
- לחיים. - לחיים.
כן.
מאסטרו, אכפת לך
שאתן לך רק לראות את הסימפוניה שלי?
מאסטרו.
אני לא רוצה להלל את עצמי,
אבל אני חושב שהיא מבריקה ממש.
- אשמח מאוד, מאסטרו. - תודה.
היילי!
השעה שלוש בלילה.
כן?
אמרת שאתה צריך לדבר.
כן.
כן, רציתי לשאול אותך שאלה
ואני רוצה שתדברי איתי בכנות, בסדר?
את תמיד כנה איתי.
מה חושבים עליי בתזמורת?
הם חושבים שאתה מטורף.
זה נכון. כן, זה נכון.
אבל הם מאמינים בך.
לפעמים הם חושבים שהם אוהבים אותך.
אתה חושב לפעמים שאתה אוהב את התזמורת?
לפעמים? כל הזמן.
אבל אני המנצח ואני צריך לשמור על ריחוק.
מאסטרו ריברה ציטט את קוודו ואמר,
"הצוק הגבוה ביותר הוא האמון."
מה זאת אומרת?
הצוק הגבוה ביותר שאפשר ליפול ממנו הוא אמון.
עם קרבה והיכרות
בא חוסר כבוד.
זה פתוח לדיון.
לא, אני חושב שזאת האמת, היילי.
כיום זאת האמת, כן, כן.
היילי, מאוחר. למה את ערה בשעה מאוחרת כל כך?
אנחנו צריכים לעבוד.
אני צריך למצוא דרך שהתזמורת תהיה טובה יותר.
אלוהים, היא גרועה עכשיו.
ואת צריכה למצוא אדם שיכין את המאטה.
בסדר? כי את צריכה להתאמן.
בסדר?
בסדר.
מאלף הבזים והבז צריכים לפרוש כנפיים.
אני הבז, נכון?