Mozart a dzsungelben
Mr. Pembridge? Mr. Pembridge? Mr. Pembridge?
Kicsit még érzékeny.
Milyen volt az út?
Melyik része? A három óra várakozás a newarki kifutón,
vagy a houstoni márványpadlón töltött éjszaka?
Jó reggelt, édes. Jól aludtál?
Mint egy hercegnő.
Pedig nem úgy tűnt.
Miért? Horkoltam?
Gyerekkoromban volt egy mókusom, ő is ezt csinálta.
Ezt...
Hagyd abba, ez nagyon kellemetlen.
Egyáltalán nem. Inkább édes. Nagyon édes vagy.
Te pedig egy váratlan, de csodálatos meglepetés.
De most inkább menj, mielőtt meglát valaki.
De ha ilyen csodás meglepetés vagyok, miért kell kiosonnom a szobádból,
mint egy jobbágynak a földesura dácsájából?
Ugyan már... Te jó ég! Bújj el. Az ágy alá.
Felnőtt férfi vagyok. Nem bújok az ágy alá.
Akkor a szekrénybe.
-Oké, oké. -Gyerünk, Pav...
Kérlek, később megbeszéljük, jó?
Jól van, jövök már.
Thomas, hát ideértél!
A hotel nem örült ennyire. Kiadták a szobámat!
Nem fürödtem, nem aludtam,
és nem vacsoráztam rendesen az elmúlt 48 órában.
Teljesen kifáradtam.
És ráadásul még a bőröndömet is elhagyták.
Sajnálom, kedvesem, de megengednéd,
hogy letegyem a fejem egy öt percre?
-Annyira fáradt vagyok! -Persze, pihenj csak.
Pihenj csak, Delgadóval úgyis csak három óra múlva találkozunk.
-Hát... -Igen.
Nem illik megvárakoztatni egy milliárdost.
Nem.
-Ne felejts el felébreszteni. -Nem foglak.
Találkozzunk 6:30-kor az előtérben.
-És eltaxizunk a helyre. -Már várom.
-Maestro! -Hailey!
-Ügyes voltál. -Köszi.
Ügyes, de összeszedetlen.
Összeszedetlen!
Jó, hogy nem ette meg azt a tacót, Bob.
Az sem volt túl összeszedett. Dee Dee, mi újság?
Megyek a Frida Kahlo-múzeumba.
A hölgynek van pár trükkös darabja.
Igen. A Coyoacánt is nézze meg!
-Hogy vagytok? -Helyes, helyes.
Akarja tudni, mit csinálunk ma?
Igen, Hailey, mondd már!
Oké. 11-ig sajtótájékoztató.
Utána fotózás Miss Cancunnal.
-Hailey, ő Miss Cancun? -Igen.
A nagy megbeszélés Juan Luis Delgadóval.
Aztán...
Jézusom, de megijedtem.
Gracias, gracias, muchas gracias.
Aztán találkozik a Pumas focicsapattal.
A csapatommal.
Vacsi a polgármesterrel.
Virgil, helló! Tudod, hogy kell megnevettetni Istent?
Meg kell csiklandozni.
Nem lehet megcsiklandozni, mert nem csiklandós.
Mindenki tudja. Megmutatom, hogy kell.
Gyere, gyere!
-Hailey, gyere, gyere! -Hova megyünk?
Komolyan, Hailey!
Buszra szállunk?
Bien, bien. Igen. Igen.
Gyere, Hailey, gyere!
Hailey, még csak a jéghegy csúcsát láttad.
De Mexikó egy csodás és hatalmas ország.
Gazdag, transzparens és ellentmondásos.
Tele mitológiával és csodálatos történetekkel.
Tetszeni fog neked.
Nézd! Az a figura, az a kis kövér,
az Tlaloc, az eső istene.
Hasonlít az én országom egyik istenére.
A nagy Spongyabobra.
Jó látni, hogy mosolyogsz, Hailey.
Szoktam.
Mostanában kicsit morcos voltál.
Igen. De az én hibám. Sokat dolgoztatlak.
De ma elviszlek egy nagyon különleges helyre.
Hová?
Haza.
Hogy van a kedvenc kemény ügyvédem?
Mi újság, világjáró?
Igazából alig várom, hogy hazaérjek.
Hozzád. De a koncert csodás volt.
Tudom.
Azok a latin ritmusok. Nagyon eltaláltad.
Végig mosolyogtam.
Aha. Miről beszélsz?
Ott voltam.
Mik az ebédterveid?
Hol a fenében van Rodrigo?
Légy türelmes, Gloria, nehéz királynak lenni.
Azt hiszem, ma is inkább melegítőben leszek.
Virgil látta Rodrigót és Haileyt
elmenni kb. egy órája.
-Felszálltak egy buszra. -Nagyszerű.
Nem baj. Csak te meg én, édes.
Menjünk. Mint a régi szép időkben.
-Üdv. -Jó napot, Miss Windsor.
-Erre, kérem. -Csodálatos.
-Istenem. -Gyere, Thomas.
Ugye, szerinted sem fognak kinyírni minket?
Señora, hová megyünk?
Mr. Delgado mindjárt csatlakozik önökhöz.
A Maestro túl elfoglalt volt, hogy csatlakozzon? Milyen kár.
Mély elnézést kér.
Közbejött egy fontos, személyes ügy.
Persze. És hogy hívják?
Tehát ismeri a Maestrót.
Juan Luis, köszönjük, hogy időt szakít ránk.
Ahogy azt tudja, van egy ajánlatunk.
Ez egy gyönyörű ország.
Ted Turnernek van itt két millió holdja.
Az elég jó, kivéve, ha valakinek van három is. Mint nekem.
Menjünk a rezervátumhoz.
Látják azt ott odalent?
Van választásunk?
Itt építem a világ
legnagyobb mestengo-rezervátumát.
A legnagyobb büszkeségem.
Önök musztángnak hívják őket.
Vadlovak.
Nem tudtak elrángatni
Szereti a Stonest?
Játszottak a lányom quinceañeráján.
Mick az esküvőmön játszott, meg pár koszorúslányon is.
Ott biztosan megkapta azt az említett kielégülést.
Nem akarok témát váltani,
de mindenki tudja, hogy a MexiMundial
megpróbál betörni az amerikai piacra.
Ha úgy döntene,
hogy szeretné megvenni az új koncerttermünk névadási jogát,
biztosan jövedelmező szinergiákat tudnánk létrehozni a két fél között.
Igen, sí. Ez valóban remekül hangzik.
A marketingcsapatom örülni fog.
Igen, persze.
De a hirdetési lehetőségek...
Gloria, kérlek, hagyd abba.
Állj meg, amíg lehet.
Igaza van. A vadlovaknak rezervátum kell,
ahogyan a vad zenészeknek is.
Bach, Beethoven, Mozart, mint zsenik voltak, persze.
De olyan látásmódú emberekre volt szükségük,
akik a világ elé tudták tárni a zsenialitásukat.
Nem gond, ha bedugom?
Ne azért vegyen névadási jogot,
hogy jobban tudjon hirdetni!
Hanem, hogy életben tartsa a zenét.
La bohème.
La bohème. Gyönyörű.
A nevének pedig szerepelnie kéne
a történelem nagyszerű támogatói között.
Ferenc József császár, Cosimo de' Medici.
Juan Luis Delgado.
Juan Luis de' Medici. Tetszik.
Hát persze, hogy tetszik.
Kissé őrült vagy, ugye, Pembrook?
Igen. Pembridge, de...
Igen. Igazi őrült.
Tudod, mit?
Azt mondom, csináljuk együtt ezt a gyönyörű zenét.
Helyes.
Azt hittem, Mexikóvárosban nőttél fel Manuval.
Igen, Manuval nőttem fel.
De régen elég sokszor bajba kerültem,
így a szüleim elküldtek a nagymamámhoz, ide.
És még él?
Él bizony.
Meglátod, nagyon is. Oké, megvan.
-Csodaszép. -Tetszik?
Mintha egy másik korba csöppentem volna.
Igen, gyerekkorom óta ilyen.
Szia!
Hát ki van itt!
Nagyi, hogy vagy?
Kisfiam!
Mikor értél ide? Nem is mondtad, hogy jössz!
Nem, mert elszöktem a zenekartól.
-Rossz fiú. -Sajtótájékoztatóm lenne...
Ő itt Hailey, a barátom a zenekarból.
Ő a nagymamám, Graciela.
És még csak nem is szólt, hogy jön.
Nem is szóltam, hogy jövök.
És neked sem.
-Jól nézel ki. -Igen?
-Kicsit sovány vagy. -Igen.
Nem baj, megetetlek titeket.
Ez a mosógép, amit karácsonyra adtam?
Igen.
Miért van még a dobozban? Annyi időt spórolhatnál.
Ugyan, mihez kezdenék annyi idővel.
És szeretem a száradó ruhák illatát.
Bár eljöttünk volna az előadás előtt.
Miért?
Mert más érzésekkel játszottam volna.
Jobban? Jobban játszottál volna?
Hailey, kedvesem,
kérlek, menjetek el a piacra,
és hozzatok egy kis marhát,
pár hagymát és egy pár avokádót.
És ne hagyd, hogy ő válasszon.
Kérdezhetek valamit?
A szakszervezeti bizottság elnökének elcsábítása
bevett tárgyalási szokás nálad?
Őszintén, még sosem csináltam ilyet.
Nem hiszel nekem?
Nem tudom. Olyan embernek tűnsz, aki minden lépését előre megtervezi.
-Ez nem kritika. -Igazad van.
Általában mindent eltervezek.
De benned van valami, amitől improvizálni támad kedvem.
Bob, szia, épp hívni akartalak.
Itt vagyok lent. Tudom, korán jöttem,
gyere, amikor kész vagy, nem siettetlek.
Nem igazán érzem jól magam. Ágyban vagyok.
De te menj csak. Vidd Dee Deet, és mulassatok jól!
Nem megyek nélküled, Cyn. Nem is szeretem a mexikói kaját.
Sajnálom, tényleg.
Majd legközelebb?
-Jobbulást! -Jó éjt.
Szörnyen érzem magam. Egy szuper helyen foglalt asztalt,
és így most ő sem megy.
-Milyen helyen? -Limo...
-Limosneros? -Sí.
Jó ég! Az állítólag tényleg nagyon jó.
Ne hagyjuk veszni a foglalást!
Egészség!
Mint a régi szép időkben, Thomas.
Elképesztő voltál.
Mint egy oroszlán télen, drágám.
De értékelem. Köszönöm.
Megbocsájtasz egy pillanatra? Mindjárt jövök.
Most ültünk le.
Mosdószünet.
Bepúderezed az orrod?
Szép popsi!
Bobby, Bobby, gyere csak!
Pavel, nem látod, hogy lefoglal a munka?
Lefoglal az öregember.
Azt hittem, együtt töltjük majd a délutánt.
-Így lesz. -Igen?
Thomasszal csak ünnepeltünk.
Megszereztük Delgadót.
Ez csodás!
Akkor én is csatlakozom.
Értem én.
Sajnálom, hogy nem egy gazdag támogató,
vagy karmester vagyok, akivel pénzért vagy befolyásért flörtölhetsz.
Ne csinálj ebből osztálykérdést.
Otthon biokémiai mérnök vagyok.
Pavel...
Ne is mondj többet.
Tudod, itt találkoztam
Maestro Riverával. Errefelé.
-A piacon? -Igen.
Ide jártunk zenélni a barátaimmal.
Aztán odajött egy férfi, hogy "Van egy zeneiskolám.
"Nem érdekel?" Aztán elkezdett Mozartról beszélni,
és így indult az egész. Oké.
Nem.
Mennyit is... Mi az?
Nem tudja, hogy választunk?
Hailey. Komolyan?
Úgy kell, hogy... Oké. Nézzük ezt.
Ki kell szedni a szárát. Ha zöld, akkor érett.
És akkor?
És akkor megvesszük, és megesszük.
-És akkor? -És akkor...
Csodálatos vacsora volt. Muchas gracias.
Nagyon szívesen.
Segítsünk elpakolni?
Mi a baj, Graciela?
-Várj, várj. -Valami baj van?
Semmi.
Nem, nem, nem.
Azt mondja, semmi, de mindig van valami.
Jósol a csészéből. Épp keres.
Ha el fog ütni egy busz,
inkább nem akarom tudni.
Látom a köztetek lévő kapcsolatot.
Kapcsolatot?
Persze, hogy látod.
Barátok vagyunk a zenekarból.
Ez több annál.
Szenvedélyt látok.
Haragot.
Zaklatottságot.
Szerelmet,
de azt nem most. Majd egyszer.
És gyerekeket!
-Hailey! -Igen?
Azt mondta... Oké. Elég sok dolgot mondott.
Hogy látja, mennyire szenvedélyesen szeretjük a zenét,
és hogy nagy karriert futunk majd be,
de főleg te. Igen, igen.
-Ez remek. -Igen.
Nem, nem. Nagyon köszönöm, de ez túlságosan gyönyörű.
Nem fogadhatom el.
Mindig is a tiéd volt.
Egy nap majd megérted.
Gracias.
-Köszönöm. -Szívesen.
Kürtön akartam játszani,
de az anyám azt hitte kiszakadna a tüdőm,
így piccolót vett nekem, és a többi történelem.
Szóval anyádtól kaptad az első piccolód?
Tudom, hogy hangzik. Tudom.
Tíz évet dolgoztunk együtt, de sosem volt ilyen közös élményünk.
Vajon a mexikói kaja miért jobb mindig Mexikóban?
Te jó ég.
Ez elég kellemetlen.
Kellemetlen.
Kösz, hogy nem azzal jössz, hogy ez nem az, aminek látszik.
Azt hittem, ágyban vagy.
-Ott voltam. -Ott volt.
Ágyban. Ti ketten!
Akkor most piccolo-testvérek lettünk.
Cyn, beszélhetnénk?
-Persze, elnézést. -Köszi.
Bocsáss meg.
És akkor mi mik vagyunk, Mr. Pembridge?
És mióta tart?
Egy pár héttel a turné előtt kezdődött.
Nézd, ennek semmi köze hozzád.
Dehogy nincs. Ő az ügyvédünk.
Képviselnie kéne minket, és nem a főnökkel enyelegni.
Te is tudhatnád, Cyn.
Nem kell kioktatnod, Bob.
Értem én. Nincs szükséged tőlem semmire.
Gyere, Thomas! Keressünk egy másik éttermet.
Hogy mi is pont ebbe a taqueriába jöttünk!
-Gyere, gyere. -Oké.
Ma itt alszol, oké?
-Köszönöm. -Nincs mit.
Furcsa, hogy hasonlít a gyerekkori szobája az enyémre.
Tényleg?
Igen. Kivéve persze a focit.
Nálam inkább Backstreet Boys, meg Chopin-figura volt...
Miért, milyen szobára számítottál?
Nem tudom. Menőbbre.
Sajnálom, hogy csalódást kell okoznom.
Én is egy kis kocka voltam, mint te.
Mi folyik itt?
Mit csináltok?
Az én házamban biztos nem!
És ne Jézus előtt!
Fiam!
Nagyi, kérlek.
A kávé szerint pár év múlva.
Nem érdekel. Tűnés innen!
Barátok vagyunk, nem történt semmi.
Csak barátok.
Na persze!
Ördögfióka.
Nem viccelek!
Jó éjszakát.
Buenas noches.
Sok dolog megváltozott, mióta elmentél.
Tudtunk fejleszteni is,
az adományoknak köszönhetően.
Sokat segített, hogy elkezdjük felújítani a helyet.
Van itt egy mosókonyhánk.
Igen? Végre, valaki értékeli.
És a szobám.
Teljesen átalakult.
Az új könyvtáram, az új ágyam, a tévé.
Nagyon otthonos. Ugye, Hailey?
Az bizony.
Az új gyerekek, úgy fejlődnek és szárnyalnak,
mint egy csapat fecske,
tökéletes egységben.
És már nagyon várnak.
Az ifjú királyuk eljövetelét.
Minden héten előadjuk ezt a koncertet.
Gyere! Ez a királyi páholy.
Ha nem tévedek,
ezt a darabot rendezted először.
Hogy is felejthetném el?
Nagyon örülnének,
ha megismételnéd.
Nem, nem.
Kérlek.
Nem, Maestro, nem.
Kérlek.
Kollégák,
segítsenek, hogy ne süljek fel a Maestro előtt.
Induljunk a 24. ütemtől.
-Ügyes volt. -Köszönöm, Maestro.
Maestro.
Őrületes ez a zenekar!
Lenyűgöző, amit csinálnak.
-Köszönöm. -Remekül hangzott.
Gracias.
Csak már nagyon fáradt vagyok.
Egyre nehezebb a munka. Már nem tudom elvégezni.
Megöregedtem.
-De még fiatal a lelke... -De egyre öregszik.
...és a teste is.
Valójában nem. De nem baj.
Legyél te az utódom. Már intézkedtem.
Én...
A tiéd.
Maestro, megtisztelő a felkérés, de...
Ez nem egy felkérés, Rodrigo.
Nem egy felkérés.
Ne nevezd így.
Ez egy kötelesség, amit be kell töltened.
Fel kell emelned a pálcát,
ami lassan kiesik a kezemből.
De Maestro...
Nem tehetem, nekem is van zenekarom. Szükségük van rám.
Hailey az egyik legfiatalabb tagunk.
Szüksége van rám.
Szent kötelességed.
Gyerek voltam, mikor elfogadtam.
Még mindig az vagy, más vágyakkal.
Szükségem van rád.
Mindig is szükségem volt.
Én tanítottalak be.
Tudod, mit?
Látom, hogy mindhiába.
Összetörted a szívem.
Gyermekek!
Fiatalok!
Sose váljatok ilyenné!
Meggyilkoltál.
Megátkozlak.
Hailey!
Bocsánatot kérek.
Miért?
Hölgyeim és uraim,
Üdvözlünk mindenkit a Linea Americana 115-ös járatán.
Az úti cél New York City,
John F. Kennedy repülőtér. Nemsokára felszállunk.
-Hailey! -Helló!
Szia, hogy vagy?
Jól. Kicsit betegen, de...
Értem. Én is elkaptam valamit.
Érzek itt valamit.
Sajnálom, ami Maestro Riverával történt.
Szörnyű volt. Borzasztó.
Igen.
Emlékszel, mikor a nagymamámnál voltunk?
Meg a gyerekkori szobámban?
Igen.
Amikor a poszterek között ágyaztunk.
Emlékszem, mi történt. De tudom, hogy az nem a valóság.
És rájöttem, hogy elég szar tolmács vagy.
Értetted, mit mondott a nagymamám?
Igen. Két év spanyol a gimiben elég sokat ér.
-Úgy tűnik. -Hailey.
-Semmi baj, gyermekeim apja. -Tudom, tudom.
De a kávéscsésze szerint még sok időnk van.
-Elnézést, uram! -Így van.
-Uram? -Igen?
Foglalja el a helyét.
Köszönöm.
Bueno, Hailey. Majd beszélünk.
-Otthon találkozunk. -Oké.
Nézzétek a Művészetek részt!
Remek. Jó kép lett róla.
Itt a többi... Szia! Jó kis kritika. Jó kritika.
Igen? Tetszik?
Szép piros kancsók. Nézd...
Igen. Ez itt az étterem.
Kreatívfelelős Dranka Anita