Vad betyder musik för dig?
Ja.
Hur gammal är du?
Hur gammal tror du att jag är?
-Sjuttio? -Sjuttio? Ser jag ut så?
Nån annan? Nån annan i det här...
Hur får musik er att känna er? Ja.
Ingenting.
Det är ett riktigt bra svar. Riktigt bra,
för musik är verkligen ingenting.
Det är bara vibrationer som reser genom luften.
Vi får kontakt med den via våra känslor
och med allt som vi gillar eller ogillar.
Det är då som musiken blir nåt.
Mycket bra svar.
-Jag har en fråga. -Ja.
Vad betyder musiken för dig?
Den är mitt liv. Den är vad jag...
Det är vad jag tänker på hela tiden.
Jag vaknar med den, jag somnar med den.
Det är faktiskt så jag kommunicerar
med världen och med mig själv.
Så den betyder allt.
Om musiken plötsligt skulle försvinna från mig,
jag vet inte.
Sa Winkelstrauss att vi inte har rösterna?
-Nej. Inte direkt. -Äsch.
Var står han?
Han är en bra kille. Han är sympatisk.
Ja. Men han sa att vi kommer att få massor av fritid.
Fritid är överskattat.
-Jag är tillbaka! -Älskling, välkommen.
Det finns en magi i det vi gör
om vi gör det vi gör på rätt sätt.
Jaså?
Så länge jag är här uppe är det rätta sättet
mitt sätt.
Broder.
När jag var en bebis som sög på mammas bröst?
Då hörde jag Beethovens Femte. Det är mitt första minne.
Ett mammaminne.
Jag visste att jag måste ta mig an den.
Jag visste det redan som bebis.
Låt oss...
Låt oss ta reda på vad ni vet.
Blinka lilla stjärna där
Hur jag undrar var du
...var du är
-Ja, du är kanske sjuk. -Du har ingen talang.
Dålig?
Du kan inte sjunga.
Sluta. Det är lite falskt.
Det är okej. Bara första oboen.
Nej. Sluta. Okej.
Slagverken är lite lågt.
Du... Jag bara...
Om igen. Förlåt. Igen.
Nej, sluta!
En gång till.
Den här gången, kör på!
Ha kul. Gör nåt annorlunda.
Gör nåt bra för en gångs skull.
Med all respekt, maestro, jag har spelat så här i 35 år.
Trettiofem år?
Det är en lång tid.
När under de 35 åren
började du utveckla artrit?
Nu, igen.
Vänta.
Var är den andre oboespelaren?
Den unga. Den vackra. Från affischen.
Jag... Hon... Jag tror att hon gick...
Jag är här.
Briljant! Kom in.
Sätt dig ner.
Vet du vad,
missa den och jag är körd för gott.
Sänk den,
och jag överlämnar det till dig.
Ja!
En snygg. En dubbel.
Okej.
Om du säger så.
Jisses, det var bra.
Du må bara vara en
två och en halvklasskompositör, Tommy P.
Men du är en förstklassig snygging!
Patetiskt.
PEMBRIDGES FANTASTISKA MUSIKMASKIN
Gamla goda Dada.
Maestro, vilken not är det?
E.
D.
Den här då?
Gör om det.
Jag vet inte... Det är nåt fel med pianot.
Du gör det fel. Jag vet inte.
Rodrigo, du lider av amusi.
Amusi?
Amusi. En sällsynt åkomma i innerörat
som förhindrar din förmåga att avläsa toner.
Det associeras vanligen
med trubbigt våld mot huvudet.
Fan. Ja, ja.
Nyligen, ja...
Jag fick en förbannelse uttalad över mig.
Ställ in min eftermiddag och boka om lunchen med min son.
Har du en hatt?
Jag har ingen jävla hatt!
Ge mig din hatt så ska jag pissa i den!
Maestro?
Vad gör du här, Rutledge?
Jag hade en lektion på Mercer
så jag är på väg till tunnelbanan.
-Men vad gör du här? -Jag bor också här.
Men nu lever jag i ögonblicket.
På samma gång komponerar jag en liten visa
som heter Hyllning till Pappa!
Fan ta dig, pappa! Jag älskar dig!
Stör den här mannen dig?
Stör henne? Nej, konstapeln.
Hon stör mig!
Det är okej.
Jag ville bli en kompositör.
Se på mig nu. Jag kan inte ens komponera mig själv.
Var fick du tag i den där?
Det var mitt enda arv!
Det och min näsa!
Pappa, må han ruttna i frid, var försäljare.
Och vid de sällsynta tillfällen då han kom hem
och stank av irländsk whisky,
tog han på sig den här
och skämde skiten ur oss barn!
Jisses! Ja!
Gratulerar! Bra gjort!
Varför gjorde jag det?
-Varför. -Okej.
Varför gav jag självmant bort min orkester?
Jag trodde att du ville ge bort din orkester självmant.
Var inte galen, kvinna! Nej!
När du får en chans, ta vara på den!
Ta vara på den jäkla grejen.
Tack gode Gud att du är här.
Vad har hänt här inne?
Constanze! Så underbart att se dig.
Det finns tillräckligt med rum för två här.
Det tror jag. Jag ska torka dig. Var är dina handdukar?
Varför kallade han dig för Constanze?
Kan du ta fyra ägg och knäcka dem i ett högt glas?
Visst. Varför kallade han dig Constanze?
-Jag avskyr överraskningar. -Jag gjorde det här för oss.
Försök att vara öppensinnad.
Okej. Jisses.
Har du gjort allt det här?
Ja.
Det fanns en röd...
Den är där under.
Alla dina grejer finns här.
Allt finns kvar.
Hur fixade du det här?
Jag googlade "hur man fixar en gammal projektor".
Vem är du?
Kom igen. Jag vill visa dig nåt.
Älskling, tomatjuice.
Ja.
Har det. Jag har kokos, ingefära...
Bananer och Sanka.
Det är en äcklig blandning, men det fungerar varje gång.
Sparris.
Jag trodde vi lämnade bort sparrisen,
för att du hatar hur mitt kiss luktar.
Jag borde nog gå.
Men det var trevligt att träffa dig.
Hej då, maestro.
Thomas och jag har känt varandra länge.
Som du sa: "Dirigenter är mycket komplicerade."
Ja. Även cellospelare.
Uppenbarligen. Och oboespelare.
behöver prata euroturné
Kassettspelare?
Testar. Testar. Ett, två, tre.
-Är det du? -Det här är Bradford Sharpe.
-En podcaster föds. -Pappa.
Ja?
Gick du till jobbet?
Jag gick till jobbet.
Flög du med en jetraket och träffade en byggnad?
Nej, jag flög ingen jetraket. Jag körde min bil.
Föll du från ett flygplan?
Nej. Nästa fråga.
Får jag dricka läsk?
Nej.
Men ett bra försök.
Jag önskar jag hade fått chansen att träffa honom.
Förlåt att jag bråkade om att du hade så mycket grejer.
Säg nåt.
Vad som helst.
Vad är ordet för...
För det här?
Vi har gått med på ingen reducering av pensionen
och en liten ökning av sjukvårdsförsäkring och grundlön.
Det låter väl resonligt?
Det är det. Men vet du,
du måste förbi allt skitsnack,
advokaterna, Bibens och facket-Bob.
Du måste sitta ner och prata, kvinna till kvinna.
Med dig?
Nej, inte med mig. Var inte lustig.
De är fem rader ner och två säten in.
Okej.
Välkomna. Njut av showen.
-Njut av konserten. -Tack.
Njut... Maestro.
Ja, Blair, jag vet att det är lite lustigt.
Det är lustigt, men jag kommer som civilperson.
Behandla mig som en vanlig åskådare.
Hoppas att det inte är permanent.
-Välkommen. -Tack.
Tack.
Gabrielle, lärare, vet du vad?
Jag går backstage för att prata med Lennox
och min orkester och önska dem lycka till.
Jag kommer strax, okej?
Stanna.
Det var sött. Som tårta.
Som födelsedagstårta.
Jag avskyr födelsedagstårta.
Alltid bara skit. Jag vill ha stek. Jag vill ha kött.
Hur svårt är det? Det är falskt! Det är fel!
Jag menar, jävla skit!
Var är artritiska Betty Cragdale när jag behöver henne?
Det räcker. Det är nästan dags för föreställningen.
Jag ska säga vad klockan är, Bob.
Det är dags för dig att ta din flöjt och lära dig spela den bättre!
Okej? Mycket bättre!
Bättre än du spelar den nu, Bob!
Lennox. Du, kan...
Ta fem minuter. Iväg till toan, Bob.
Ta tio.
Förlåt att jag blev lite irriterad,
men jag gillar inte det jag hör här inne.
Inte jag heller. Jag gillar det inte alls.
Jag vill att den korta kadensen för solo-oboe
i första satsen ska spelas snabbt.
Ja, men det är din tolkning.
Den ska vara snabb.
Du kan tjäna på det, eller hur?
Om du låter oboen andas lite mer, låter den flöda,
så kan du låta orkestern...
Komma in med all dess vrede och ursinne.
Vrede och ursinne, det är så det är.
Det är sån jag är. Det är mitt varumärke.
Vrede och ursinne är Lennox.
Men de gamla pensionärerna där inne,
deras varumärke är ingen disciplin, inget fokus,
och kräver konstant att få gå på toa.
Jag vet.
De är en flock bortskämda småungar.
Ja, men det är min orkester du pratar om.
Och du behandlar dem som skit.
Ja, min orkester, du behandlar dem som skit.
Och de förtjänar inte att behandlas så, okej?
Ludwig förtjänar inte att behandlas så.
Och prata aldrig nånsin igen till oboen på det sättet.
Vet du vad? Jag tänker avskeda dig. Jag tänker avskeda dig!
-Avskedad! Ja. Avskedad. -Avskedad?
Du kan inte avskeda mig!
Det kan jag! För det står i mitt kontrakt!
Och det är min byråkrati! Och det kan du inte göra nåt åt.
Jag kan. Men du kan inte.
Du kan inte göra nåt åt den byråkratin! Du är avskedad!
Som om jag behöver den här skiten. Fan ta den här skiten.
Avskedade Rodrigo honom?
Ja, och jag behöver er hjälp!
Va? Nej. Du är Rodrigos assistent nu.
Det här är alltför komplicerat för mig.
Jag sa ju att det här är ditt jobb nu.
-Nej, tack. -Han kan inte dirigera.
Vad menar du? Han kan dirigera Beethovens Femte symfoni i sömnen.
Han kunde inte ens dirigera Blinka lilla stjärna.
Och han var klarvaken.
Tror du att du har hörselproblem? Jag kan inte höra scheisse!
Ludwig.
Jag komponerade det mesta av Nionde symfonin i fullständig tystnad.
Tänk dig det, att skriva en ode till glädjen när jag var desperat.
1824 hörde jag absolut ingenting,
men jag dirigerade.
Jag vet. Jag har alltid velat fråga dig. Hur gick det?
Förfärligt. Jag hörde inte orkestern alls.
Jag räknade fel och fortsatte dirigera
när symfonin var över.
-Märkte alla det? -Alla visste.
Vad hemskt! Varför berättar du det här?
Det är en bra fråga.
Du existerar inte ens.
Vem pratar du med?
Med Ludwig.
Mike berättade.
Om...
Herregud. Nej, det kommer att bli hemskt, Hailey.
Det kommer att bli alldeles förfärligt hemskt.
Jag borde ha stannat i Mexiko!
Jag borde ha lyssnat till maestro Rivera.
Nej! Mexiko var en fantasi!
En fantasi?
Ingen kommer att veta nåt om ikväll.
Jag lovar dig.
Åtminstone ingen i publiken.
Mina damer och herrar, det är en förändring i programmet.
Kvällens uppförande kommer att dirigeras av vår egen maestro,
Rodrigo DeSousa.
Maestro, jag vet. Vi fixar det här.
-Fan. -Okej.
Förlåt.
Tack så mycket. Hörni, nej.
Hörni. Hallå, Hailey! Hallå.
-Hej. -Tack så mycket.
Tack, för jag vet att du och Warren Boyd,
-han sa att ni listade ut det. -Så klart.
-Det blev rätt okej? -Ja.
Jag också...
Jag vill säga att orkestern verkligen älskar dig.
Jag säger det inte bara som en löjlig liknelse.
De bara... Det är sant.
Jag också.
Jag också. Jag älskar orkestern.
Kan du hjälpa dem?
Jag ska försöka.
Kom in, Cynthia.
Jag ville att ni två skulle träffas,
för ni är de två som jag älskar mest i hela världen.
Jag vill be om ursäkt för artikeln i Post.
Det kommer inte att ske igen. Tro mig.
Jag är glad att höra det.
Ska vi hoppa över allt skitsnack.
Jag vet att ni har viktiga saker att diskutera,
men ett förslag. Snälla...
Håll det för er själva.
Hej.
Jag gjorde det! Det är avgjort!
Jag menar, inte avgjort. Inte än.
Men jag pratade med Gloria och hon är cool.
Stora framsteg gjordes.
Gå inte bakom min rygg och försök förhandla.
De slukar dig levande. Och Gloria har ingen makt.
Hon är ordförande.
Nej. Biben har alla röster.
Det här är en rännstensstrid.
Och lyckligtvis har jag också nyheter.
Här är några fakta som du nog tycker är intressanta.
Har du gett det här till nån?
The Times.
-Va? -Vad menar du?
Du har förstört allting.
Gloria kommer att bli galen!
Låt mig göra mitt jobb.
Ditt jobb? Ditt jobb är att jobba för mig, Nina.
Du jobbar för oss. Orkestern. Du hade ingen rätt!
Låt mig fråga en sak.
Tänk om jag satt i orkestern ibland och spelade cello?
Hur tror du att det skulle gå?
Inte bra, eller hur?
För jag spelar inte cello.
Så försök inte komma in på mitt kontor
och tro att du kan göra det jag gör.
Jag tror inte att jag kan göra det du gör.
Men jag kan göra min egen version av det.
Du åker till en annan stad när det här är över.
Tror du att när de här förhandlingarna är över,
så går jag vidare till nån annan?
Du har ett jäkligt stort ego.
Orkestern är min familj.
Jag låter ingen och inget skada den.
Du är avskedad.
-Va? -Jag litar inte på dig. Förlåt.
Cynthia.
Dra åt helvete.
Det tänker jag göra. Inom överskådlig framtid.
Jag är så ledsen om Lennox-grejen.
Djungelns lag.
Dessutom är du min elev.
Kan jag inte göra dig bättre än mig själv, så är jag kanske en hemsk lärare.
Du är en fantastisk lärare.
Reg!
Hej.
Hailey, det här är Reg. Reg var också min elev.
Nu spelar han med Des Moines filharmoniker.
Han var på konserten igår kväll och hörde dig spela.
Han trodde han skulle få höra mig.
Betty sa att du var bra. Artikulationen, placeringen.
Du har en naturligt flexibel mjuk gom. Det är underbart.
Han har rätt. Du spelar vackert.
Hailey,
vi kommer att förlora vår andre oboespelare.
Jobbet är ditt om du vill ha det.
Sanningen är att vi gör mycket pop.
Men ibland smyger vi in lite Sibelius.
Jag är så smickrad. Verkligen. Det är ett drömjobb för vissa.
Men jag har tillbringat mycket tid
med att ta mig hit där jag är i New York,
och jag tror att jag borde stanna här.
Du behöver inte ge mig ett slutgiltigt svar just nu.
Fundera på det.
Okej.
Reg, älskling,
varför inte ta ditt sexiga arsle in i köket
och vispa ihop en Iowa-omelett till mig?
Du, din gudinna.
Jag vill gärna leka bästa vännen med dig hela dagen.
Fläta varandras hår, ringa på skoj till slagverkarna, hela köret.
Men sanningen är att det är inte ditt val om Des Moines.
Va?
Om du inte tar Iowa-jobbet
ska jag se till att alla får veta om din mexikanska affär.
Inte bra för dig eller maestron.
Som jag sa, djungeln
är en bitch. ungeln