Mozart v džungli
„Slečna Windsorová, předsedkyně rady a prozatímní ředitelka orchestru
„utratila více než 750 000 dolarů
„za renovaci svojí soukromé kanceláře!“
Jo. Není to dobré.
Opomněli zmínit, že to byly moje vlastní peníze!
Jistě, Glorie. Budeme se snažit,
aby o tom napsali.
Opravdu? Aby to odvolali na straně 23 v nezáživné části?
Omlouvám se, Glorie, za ten článek v New York Postu
a za Bibena a tu skoro zradu.
Víš co, Craigu?
Nauč se sázet na správného koně, ano?
A chci vědět, kdo za tímhle stojí.
Bože, nechápu, že má ještě tolik energie.
Se skutečným miminkem je to o moc lehčí.
Díky, že s tím souhlasíš.
Děláš si srandu?
Virgile, Christophe, je mi nesmírnou ctí být kmotrem.
Opravdu. Proto jsem to donesl osobně.
Pavle, jak to jde?
Skoro hotovo.
Ta dá!
Chceš si ho pochovat?
Prosím. Ano.
Dobře.
Možná jsi unavenější, než sis myslel, zlato.
Ne. To...
Já strašně moc miluju Newyorskou filharmonii.
Je to náš domov.
Nechci, aby se jí něco stalo.
Jistěže ne. Ne.
Všechno napravíme, že?
Uděláme všechno proto, aby orchestr fungoval dál.
Podívej, kuk.
Je hezké, že spolu mluvíme.
Docela jsi mi chyběla, Sharon.
Jo, jako by to bylo milion let,
co jsme se ocucávali v zákulisí filharmonie.
„Ocucávali se.“ To je ale odporně řečeno.
Co myslíš, že jsem? Kus kamene bez citu?
Proč se mnou mluvíš takhle?
Edward je tam.
Jak dlouho už pracuješ s Bibeňákem?
„Bibeňákem“?
Déle než s vámi. Je to neuvěřitelný muž.
Jo. Neuvěřitelný? Neuvěřitelný v čem?
V tom, že je neuvěřitelně neuvěřitelný.
Řekni to znovu. Mně do očí. Dělej.
Je neuvěřitelně neuvěřitelný.
Kde je pan Neuvěřitelný? Kde je? Tak kde?
Sharon, kolik stupňů bude ve čtvrtek v Pekingu?
Přes den 26, v noci 14 stupňů.
Schůzka v Newfoundlandu platí?
Ano. Za 15 minut odjíždíme do Teterboro.
Je to Teterboro.
-Teterboro. -Už jsem ti to říkal.
Rodrigo, bezva.
Vezměte si sedák, Patrick vás vytáhne.
Máte 14 minut. Vezměte si jeho sedák.
Dej mi 15 minut, Sharon.
Nesnáším schůzky tam nahoře.
Jo, to vidím. Jo.
-Polezte, chlape. -Jasně, ano.
-Jste tady? -Ano.
Lézt bez jištění není dobrý nápad.
Pokud nejste mistr v lezení, což já jsem,
ale i já mám jištění, dnes mám totiž málo draslíku.
Já v lezení nejsem mistr.
-Opravdu? -Ano.
Vylezl jste až na vrchol svojí profese.
Newyorská filharmonie není můj vrchol.
Sice není, ale mám ji ze všeho nejraději.
-Opravdu? -Ano.
Nedáváte to najevo.
Plivete na lidi, kteří platí.
Lidi. Já se k lidem nechovám zle.
No jistě. Korporace nejsou lidi.
A víte co? Lidi nejsou lidi.
Tomu nerozumím, ale vím, že je to orchestr,
na čem záleží nejvíc. Chcete mě vyšachovat?
Odstoupím. Odstoupím, jen pokud...
Pokud?
Pokud dáte orchestru, co chtějí.
Smlouvu na pět let.
A pak odstoupíte?
Ano. Hlasujte pro smlouvu, já odejdu, stávka nebude.
Dobrá.
Podepíšete tříletou konkurenční doložku?
Nechci, abyste se upsal jinému orchestru
a ze mě dělal šmejda.
Dobře. Dva roky a devět měsíců.
-Fajn. -Dobrá.
-Jo, dobrá.
Chcete mi umýt auto?
-To už je moc. -Jen žertuju, hermano.
Tak jsme se dohodli.
-Dobře. -Dobře. Jo, dobře.
Jste v pořádku?
Co to děláte?
Co se děje? Potřebujete elektrolyty?
-Maestro? -Měl jste se navázat na lano.
Zatraceně. Guntere, jisti mě!
-Maestro? -Sharon?
Ne, nehýbej s ním.
-Sharon. -Já vás miluju.
Sharon?
Ano?
Je mnohem jednodušší vylézt nahoru než potom slézt.
-Ano, nehýbejte hlavou. -Jo.
On blouzní.
Jak to zní?
Jako dětská ukolébavka?
-Není to falešně? -Ne, není.
Teď se hlavně uklidněte.
Bylo to moc pěkné.
Naše dohoda pořád platí?
Víte něco o kletbách?
Ne? Skočila na vás.
Glorie, jsem ráda, že voláš.
Volám, abych řekla jedno,
a to, že naše dohoda už neplatí.
Glorie, neunáhluj se.
Ten článek nebyl můj nápad, to ti přísahám.
Je mi šumafuk, čí nápad to byl.
Věnovala jsem tomu orchestru 20 let svého života.
Myslíš si, že jen vy hudebníci žijete a dýcháte hudbou?
To teda ne!
Poslouchej, co kdybychom se sešly,
daly si kafe a nějak to urovnaly.
Právě teď bych ti to kafe chrstla do obličeje.
Sbohem.
Teď začnu obvolávat členy rady.
Dobře.
Do prdele s tím.
Ta kráva Betty Cragdaleová nevypadá, že si hraje.
Ne, to teda kurva ne.
Mohla by ses od ní něčemu přiučit.
Třeba to, jak být taky tak bezohledná.
Jo, stylem „Já tě kurva zabiju!“
-Jo! -Jo, že? To bylo dobré.
Fajn, seru na to. Prostě to v sobě nemám.
Asi bys to v sobě měla najít,
protože do zasrané Iowy nepojedeš.
Já vím.
Pořád je tu Andrew Walsh.
-Ten kanec s cellem? -Jo.
Mohla bych k němu do souboru.
Do prdele.
Možná bych se mohla stát sólistkou.
To by kurva klidně šlo.
Ale existují tak dva hobojisti se sólo kariérou.
Není to jako u houslistů.
Tak se staneš třetí.
Budeš prostě jednou z nich.
Podepište to tady, tady a sem iniciály.
Dobře.
Podepisuju to.
Poslední dobou podepisuju často.
Jo.
Dohoda zní, že já podepíšu tohle a vy dáte orchestru, co chce, že?
-Jak se tam píše. -Dobře.
Hotovo. Vyřízeno. Teď vy.
Omlouvám se.
Hned tam vedle mého jména. Ano a pak další?
A třetí jsou iniciály, že?
Jo.
Kristepane, přestaň bulit.
Svolej mimořádnou schůzi rady.
Provedu.
Zruš Kanton. Míchaná vajíčka, houbovou frittatu. Tabasco, co ne?
Tapatío ne.
Je radost s vámi jednat.
Nápodobně, Bibeňáku, taky tak.
Jsem s tímhle vyjednáváním velice spokojený. Ano.
Takže dodržíte svou část, že?
Pokud ne, dohoda je neplatná.
Vždycky vše dodržím.
Co dělat?
Já nevím.
Oui. Asi už nejsem dirigentem Newyorské filharmonie.
Je konec.
Sharon.
Sharon, co se děje? Proč pláčeš, Sharon?
-Protože to není fér. -Já vím, že to není fér!
Vím, že to není fér! Není to fér! Ale bylo snad fér,
že Mozart byl Mozart a Salieri byl Salieri?
Bylo fér, že Beethoven ztratil sluch?
On neslyšel, Sharon. Neslyšel!
Neslyšel svou Devátou.
To je úplně k posrání!
Bylo fér, že Mahler měl v New Yorku dirigovat, ale nemohl?
Prostě umřel! Umřel! Onemocněl a už nemohl.
Prostě umřel! Umřel!
Já vím. Prostě si myslím, že jste byl pro náš orchestr nejlepší dirigent.
Děkuju, Sharon.
Jo, taky myslím.
Díky, že jste přišli na mimořádnou schůzi
výkonného výboru pro vyjednávání rady filharmonie.
Glorie, díky, že jsi přišla.
Schůzi jsem svolala já.
Dobře. Technicky ano. Pojď dál, Glorie. Posaď se.
Mrzí mě, že výzdoba není podle tvého gusta.
Brzo se pustíme do renovací.
Ráda bych se omluvila ostatním členům rady
za ten článek v Timesech, který neuvedl všechna fakta.
Cože? Jaká fakta?
Ono tam těch faktů bylo hodně.
Nikdy jsem nepoužila peníze filharmonie na vylepšení svých kanceláří.
Všechno to byly moje vlastní peníze.
A darovala jsem filharmonii podstatně víc,
než kolik jsem dala za renovaci kanceláří.
Jo, kolik že jsi darovala? Osminu toho, co jsem dal loni já.
-Ahoj. -Čau.
Omlouvám se, let z Kuby měl zpoždění.
To nic. Rád tě vidím. Posaď se.
Tak, vážení. Musíme hlasovat.
Nedávný článek podle mě všechno mění,
stejně jako novinky, o které se podělím.
Glorie, říkal jsem, že Rodrigo DeSousa
byla chyba, a neposlouchalas.
Teď mi předal svou rezignaci na místo
dirigenta a hudebního ředitele.
-Proč? -Šušká se, že jde do léčebny.
Glorie, přivést Rodriga byl tvůj pokus o převrat, že?
Nevyšel. Navrhuji, abychom znovu přizvali Thomase Pembridge,
jakožto dirigenta a hudebního ředitele.
Myslíš, že by se vrátil?
Jo, mluvil jsem s ním. Je k tomu svolný.
A když se vrátí Pembridge,
znovu navážeme styky s korporátními sponzory.
A vzhledem k otřesnému obrazu v tisku a chaosu
v administrativě a podobně
navrhuji hlasovat o přijetí protinávrhu orchestru.
A poté navrhnu hlasování o hledání
nového předsedy rady.
A takové hledání nepotrvá dlouho.
Pomýšlíš na sebe.
Byla by pro mě čest být zvažován.
Dobrá, pokud nemá nikdo připomínky,
pak může sedm členů výboru přistoupit k hlasování.
Jenom chviličku, prosím. Mohla bych krátce říct pár věcí?
První věcí je, že jsi hajzl, Edwarde.
Nikdy jsem tě neměla pouštět do rady.
Druhou věcí je, že vím, že jsi vydíral
Rodriga DeSousu, aby odstoupil.
No, tak to není pravda,
-ale přesto... -Přesto
řeknu, že jsem ti naslouchala
několik uplynulých měsíců,
kdy jsi říkal, že orchestr by měl získávat a ochraňovat
svoje dotace, aby si zajistil finanční budoucnost.
V tom s tebou souhlasím.
Ráda bych vyhověla požadavkům orchestru,
ale ne za cenu jeho budoucnosti.
Jde o něco většího než jsme ty a já
nebo jednotliví hráči
nebo úžasný, opakuji, úžasný Rodrigo DeSousa.
Proto teď musíme při hlasování odmítnout
požadavky orchestru.
A co se týče předsedy rady,
velice ráda za tři roky odstoupím,
až se nám úspěšně podaří
proplout těmito náročnými časy.
A také věřím, že příští předseda rady je v tomto pokoji.
Ale, Edwarde, ty se jím staneš jenom přes mou mrtvolu.
Tak hlasujme.
Hlasujme.
Dobrá. Kolik ze sedmi členů rady
hlasuje pro přijetí protinabídky orchestru?
Jeden, dva, tři.
Eriku, zřejmě si neslyšel.
Kolik členů hlasuje pro odmítnutí požadavků orchestru?
Ty hlasuješ proti mně?
Gloria je velice přesvědčivá.
Počkat. Ty si myslíš, že budeš příštím předsedou rady?
Byla by pro mě čest být zvažován. Za tři roky.
Eriku, co to sakra je? To já jsem tě do téhle rady dosadil.
Tvůj táta byl můj svědek.
-Kriste, jsi ještě děcko. -Mrzí mě to, Ede.
Myslím, že do toho moc pleteš city.
Otevři ty zatracené dveře, Pavle!
Mrzí mě to, ale došlo k zastavení činnosti.
Je to zastavení činnosti! Víte?
Zastavení činnosti je to proto, že jste zastavení v činnosti!
Ale připojím se k vám na demonstraci, hned jak budu moct.
-Máme v šatně věci! -Bože, je to tady. Do prdele!
-Ježíši. Je to fakt tady. -Ti parchanti!
-Kde je Cynthia? -A Nina?
Jo, kde je Nina? Kde je válečnice?
Tohle chtěla rada hned od začátku!
Nezaplatí nám za tohle vystoupení?
Nejen za tohle, ty blbče! Už nám možná nezaplatí nikdy!
Nechte těch poraženeckých řečí.
Nejsou poraženecké!
Ano, poražení!
Nemusíme jim ustoupit jen proto, že nám nechtějí...
Ticho!
Jsem stejně naštvaná jako vy.
Ale věděli jsme, že se to může stát.
Řekni nám něco, co nevíme! Kde je kurva Nina?
Nech ji být, Betty. Dělá, co může.
Ale jo, kde je Nina?
Vyhodila jsem ji.
-Cože? -Bez porady s námi?
Víte, Nina měla v mnoha věcech pravdu.
Ale v jedné podstatné se mýlila.
Považovala nás za děti.
Kterým se nedá věřit, že se umí rozhodovat.
Jsme prvotřídní hudebníci.
Tenhle život jsme si zvolili.
Vybrali jsme si profesi, která tvrdě dopadá na vztahy,
která je tvrdá pro naše tělo,
která vyžaduje neustálé cvičení a oddanost,
kterou skoro nikdo nedokáže pochopit.
Je to náročné povolání, ale já se vás teď ptám,
kdo z vás by si vybral nějaké jiné?
Vy víte, že jsme silnější, než si myslí.
Oni si myslí, že jsme jen banda pošahaných, výstředních,
slabošských hudebníků, ale my jsme setsakramenští bojovníci!
A tuhle bitvu vyhrajeme,
protože jim ukážeme, jak jsme doopravdy silní.
Pojďte za mnou.
Honem. Slyšeli jste ji, jdeme.
Kurva. Mám v šatně svoje krámy. Zatraceně.
Já stojím za vámi!
Jdeme.
Moji milí v orchestru,
chtěl jsem být vaším novým dirigentem
ode dne, kdy jsem se stal vaším starým dirigentem. Jo.
Co se to proboha děje?
MICHAEL PŘIJMOUT - IGNOROVAT
Micheli.
Rada hlasovala pro zastavení činnosti orchestru!
Cože? Ale Bibeňák...
On to nesplnil! Dohoda neplatí!
Počkat. Počkej chvilku.
Počkej vteřinku.
Dobře, jsem na cestě.
Sestříhala jsem záběry filharmonie
-v tříletém přírůstku... -Senza, honem!
-Zastavili činnost! -Co? Sakra!
Zrovna se přemisťují. Jdeme, honem!
Ber kameru. Dělej! Je to tu!
Elizabeth, to je boží!
-Je to boží. Boží. -No jo.
Elizabeth, točíš to?
Buď tu, já jdu z boku, jo?
Tohle je boží.
Propána.
Hailey! Hailey Rutledgeová, vynikající náhradní hobojistka
Newyorské filharmonie. Co říkáš na zastavení činnosti?
Jsem nasraná. A netoč to prosím.
Dobře, nezdržuj se rozhovorem. Jdi do nich!
-Pa! -Ty pojď se mnou.
Rozsekej je.
Dva půjdou tam!
Tahle stávka zatnula tipec
tomu tvému vydírání.
Trochu to zamotala.
Možná do Iowy pojedu já. Reg dělá dobré omelety.
Proč jsi taková?
Myslíš, jak můžu zradit svoje hudebníky?
Jak jsi mohla sebrat moje sólo?
Není tvoje. Je Beethovenovo.
A už jsi byla zraněná.
Nebylo to na tobě, holčičko.
Beethoven za to nemůže. Vědělas, co děláš.
Prostě to přiznej.
Dobře. Když ty přiznáš, že ses chovala jako kráva.
Platí. Byla jsem kráva.
A teď se soustřeď na koncert.
Vítejte, vážení.
Zdá se, že budeme hrát bez dirigenta,
takže Warrene, ujmeš se té pocty?
Nevíme, co přinese budoucnost,
ale vzrušení roste, když se orchestr chystá
jako býk v ringu s pikadorovými bodci
-zabodnutými v plecích... -Orchestre!
Ahoj. Můj orchestre.
To je maestro. Maestro přijel.
-Přišel maestro. -Děkuju.
Maestro je tady!
Maestro, máte komentář k zastavení činnosti?
Ano, mám jen jeden komentář.
Tenhle orchestr žije!
Mockrát děkuju.
Je tady krásně, že?
Měli bychom to dělat častěji.
Pardon, ne, dobrá.
Ve foyeru není na prodej žádné víno,
ale určitě nějaké seženete, když budete chtít.
Ale tamhle dělá chlápek hot dogy, kdybyste chtěli. Ano?
Přátelé, rodino, sousedé, toto je váš orchestr.
Jsme hudebníci.
Tenhle orchestr se skládá z otců a synů a prarodičů, matek,
bratrů, sester. Tobě jsem zavázán. Tobě taky.
Ano, stáli jste při mně.
A často.
Minimálně já...
jsem mezi vámi našel svůj domov.
Tohle je můj domov.
Tohle je náš domov.
Dobře, tak tedy...
Jsme připraveni?
Udělal to. Prostě se kurva zvedl a udělal to.
Co jsem udělala já? Všechno jsem ohrozila.
Dělala jsi, co jsi mohla. Jako my všichni.
Co když jsem zničila to, co nejvíc miluju?
Nedá se to zabít, moje milá.
Bylo to tu dlouho před námi
a bude i dlouho po nás.
-Hai Lai! -Ahoj.
Díky, že ses chtěla sejít!
-Jasně. -Ty někam jedeš?
-Jo. -Kam jedeš?
Na turné s Andrewem Walshem.
S Andrewem Walshem?
-Jo. -Hai Lai, ne.
Walsh si nezaslouží
nic z tebe, vůbec, vůbec ne.
Rozhodně ne sexuálně a umělecky ještě míň.
Já s ním nebudu spát, neboj se.
On je ale hrozně urputný.
Myslím, že bych ho dokázala nakopat do zadku.
Jo, tím jsem si jistý, jo.
Jsi jiná, Hai Lai.
Jo, víš, téhle růži narostlo víc trnů,
ale pořád je opravdu moc krásná.
-Ty jsi taky jiný. -Opravdu?
Musím už jít.
Hai Lai. Dobře, počkej.
-Můžeme... -Ještě neodjíždím do Evropy.
-Takže... -Ne?
-Ahoj! -Ahoj, Hailey!
-Maestro! -Ano.
-Vás jsem tady nečekal. -Ano.
-To je všechno? -Jo, nic víc.
Moc věcí na lyžování nemám.
Jo, to vůbec nevadí. Na chatě je jich spousta.
Jasně.
Maestro, mrzí mě to zastavení činnosti.
Jo, mě taky.
Byl jste u toho hlasování?
Ano, byl.
Samozřejmě jsem hlasoval pro to, co chtěl orchestr,
ale bohužel to nevyšlo.
-Můžeme? -Jo, můžeme.
-Rád jsem vás viděl. -Hned přijdu.
Sbohem, Rodrigo.
-Jak tam nastoupím? -Jsi připravená?
Jo.
Je to trochu otrava.
-Že? -Ne, je to senzační.
Kreativní dohled: Tereza Němcová á?