Mozart i junglen
Tak, mand.
-Er du okay? -Ja.
-Er du okay? -Ja, jeg har det fint.
Okay.
Det er jeg glad for at høre.
Ja, det var fint at arbejde med Andrew Walsh. Det var problemfrit og...
Ja, bare ring til ham, så ser vi på det.
Tak.
Pis!
Mand!
Jeg har savnet dig sådan!
I lige måde! Hvorfor råber du "pis"?
Jeg var tæt på at skulle spille som afløser i Houston,
men det viser sig, at Andrew Walsh kender alle, så...
Så du er faktisk glad for, du ikke skal lægge dig ud med Texas?
Jeg sætter pris på dig.
Hvad sker der for tøjet?
Jeg er blevet helt opslugt af
en tjekkisk komponist fra 30'erne ved navn Víteslava Kapralova.
Hun ligner tilfældigvis mig på en prik.
Jeg begyndte at synge nogle af hendes sange, og de er...
De ramte mig virkelig, så nu klæder jeg mig som hende.
Det er klart.
Ja.
-Og så har jeg købt en gammel bar... -Hvad?
...for resten af min onkels penge.
Jeg laver den om til en tjekkisk smugkro.
-Er du nu barejer? -Ja.
Og du klæder dig som en afdød tjekkisk kvinde?
-Ja. -Hvor længe har jeg været væk?
Det er den her.
Fed fremlejet lejlighed. Hallo.
Er du Shawn?
Sebastian sagde, eller jeg troede, du var i Prag.
Det blev ikke til noget. Kom ind.
Okay...
Han sagde, jeg ikke skulle komme, men det er fint.
Det bliver rart at have nogen at tale med. Velkommen til Ferndale.
Det her er galleriet.
Og her optræder man.
Og...
Kan du se ligheden?
-Ja. -Hun var 25, da hun døde.
Hun skrev vanvittigt meget.
Orkestrale suiter, tjekkiske kunstsange.
Jeg vil gerne have, du laver noget til premieren.
Et nummer på obo eller lignende.
-Ja, måske. -Det er...
Den her arbejder jeg på.
Alle ved det vel nu.
Det er vist din mindste bekymring, skat.
Jeg bliver bare ved at smile.
Og så går det hele.
-Det gør du altid. -Maestro.
-Bob, hvordan går det? -Godt, hvad med dig?
-Dejligt at se dig. -Velkommen.
Godt at se dig, Warren.
Har alle haft en god sommer?
-Tanya. -Den går lidt langsomt.
-Du ser dejlig ud. -Tak.
-Er det glade par kommet? -Thomas.
Hør, jeg tror, vi får styr på det.
-Thomas? Kom. -Ja, skat, jeg kommer.
-Hej. -Hej.
-Hailey! -Hej.
-Velkommen hjem. -Tak.
-Kommer maestroen? -Nej, han er nærmest...
...forsvundet efter koncerten.
Hvad mener han om lockouten?
Vil han hjælpe os?
Det ved jeg ikke.
Det er også dejligt at se jer.
Dee Dee. Jeg anede det ikke.
Pastor Dee Dee i Den fælles skabers onlinekirke.
-Flot pandehår. -Tak.
Og se, hvem der er tilbage fra Hawaii.
Hvordan var det at spille for Honolulu Symfoniorkester?
-Som en drøm. Hej, lille ven. -Hej.
Fed cameo-rolle. Dejligt at se dig fjumre rundt på scenen.
-Så du det? -Det gjorde hele verden, søde ven.
-Hvor skal du hen? -Jeg er straks tilbage.
Betty.
Skat.
Elskede.
Aloha, søde baby.
-Vil du holde hende? -Fandeme nej.
Bestyrelsen på den ene side og os andre på den anden.
-Intet har vist forandret sig. -Fuglen er klar til at flyve.
Behandl hende godt. Okay.
-Andet beder jeg ikke om. -Hvad?
Det skulle være en samtale i koder.
Jeg siger: "Fuglen er klar til at flyve," og så siger du "Falken."
Ikke "fuglen," "falken." Falken er fløjet fra reden.
-Tak. -Det var så lidt.
Og ja, selvfølgelig behandler jeg hende godt.
Ikke at det kommer dig ved.
Jeg var vild med den Eraseface-sang.
Velkommen til Jorden, røvhuller.
-Nummer et i Korea. -Se!
-Gudfaren er kommet. -Hej.
-Kom, maestro. -Hvordan har du det?
-Dejligt at se dig. -I lige måde.
-Hailey. Hej. -Hej.
Vi må tale sammen. Ja?
Hej.
Vi er i gang med at planlægge en solidaritetskoncert, kan du være med?
Ja. Hej. Vivaldi. Andet kan jeg ikke sige.
Tak for at være tilbage.
-Tak for at være tilbage. -Det var så lidt.
Dit gamle værelse venter.
Han sover hos mig, så...
-Interessant idé. -Gør du?
Ja. Hvor er barnet?
Hvor er barnet?
Hej, barnet. Selvfølgelig.
Barnet. Hvordan har I det?
-Okay, ja. -Her er din guddatter.
Tak. Ja, tak.
Ja, jeg har hende. Okay. Ja.
Hun er vokset sådan.
Ja. Okay, nå, alle sammen,
musikere, ledelse, velkommen.
Bare sæt jer. Ja.
Vi er samlet her i dag på grund af den skønne Olivia.
Ja?
Vi er også samlet her i dag på grund af de skønne forældre.
Virgil, der arbejder med tal.
Og Christophe, der arbejder med sin violin.
De er begge det vigtigste for denne baby.
Olivia kommer til verden som en ny sang,
en sang der skal spilles for første gang.
Hun er som musik.
Hver gang hun græder eller ler,
så tager hun os steder hen, som vi end ikke kender navnet på.
Christophe, vil du holde hende i fødderne?
-Tak. -Selvfølgelig.
Og Virgil, vil du holde hende i hænderne?
Ja? Har I barnet i jeres hænder?
-Ja. -Træk hende så fra hinanden!
Flå hende i to stykker.
For det har I alle gjort med musikken.
Hvad fanden laver han med mit barnebarn?
Bare rolig, bedstefar.
De vil ikke skade hende, for de elsker hende.
Man skader ikke, dem man elsker.
-Vel? -Du har helt ret, maestro!
Tak, maestro!
Jeg er ked af, jeg forlod jer.
Jeg tog af sted, fordi jeg ikke kunne dirigere
dette forfærdelige partitur.
En symfoni af bureaukrati!
Jeg tror, vi forstår og værdsætter det, du vil sige.
Ja, men det er mere kompliceret end det.
Det er enkelt. Jeg gør det meget enkelt.
Her i denne kirke i dag,
lige nu, med denne fantastiske præst og det smukke barn,
vil vi løse lockouten ved at låse jer inde!
-Hvad snakker han om? -Ja.
-Det ved jeg aldrig. -Hvis I ikke kommer frem til en aftale
i dag...
-Så siger jeg op! -Nej, du...
Jo, jeg siger op.
Men hvis I når frem til en aftale...
...så får I mig.
For det I nu vil betale.
Så længe I vil have mig.
Okay, alle sammen, venner af familien, familien selv,
vil I være venlige at følge med Pavel ud i gården,
hvor vi har gjort en lækker buffet klar.
Og der er martinier til alle.
Hvad med ceremonien?
Mor til Virgil, bare rolig. Nej...
Vi kan ikke have en barnedåb
i en atmosfære fuld af had og splittelse, vel?
Du har ret, maestro.
Godt. Medlemmer af orkesteret og ledelsen
bedes blive her.
Alle andre, kom med ud af kirken.
-Lige nu. -Rodrigo.
Kom så, alle sammen.
Her er ingen advokater.
Hvordan skal vi fortsætte og lave denne...
Hun har ret. Det fungerer ikke sådan.
Der ser I. I er allerede enige.
Det er fantastisk. Det er en god start.
Så du er en del af det her?
Jeg er dødtræt af det her pis med lockouten.
Uanset hvad, så ved I to maestroer, hvad problemet er.
Problemet er penge.
Penge. Det handler altid om penge. Ikke?
Så ved du hvad? I puljen
lægger jeg alt det, jeg tjente på koncerten i Venedig.
Og det tjente jeg meget på.
Og jeg skærer min løn ned til halvdelen, af det Pavel tjener.
Ved du, hvor meget Pavel tjener?
Nej.
Efter skat.
Hold da op.
Okay, vi klarer os.
Ja. Det er fint.
I må have mig undskyldt, jeg skal gå.
-Jeg skal se et show. -Hvor skal du hen?
Jeg skal se et show. Et show med bobler.
Du kan ikke bare efterlade os her.
I har jeres mission, jeg har min.
Ciao, Rodrigo.
Jeg er slet ikke med i orkesteret.
Vi må tale sammen.
-Rodrigo! Helt ærligt. -Vi tager den senere.
Undskyld, Hailey. Det må gøres.
-Den er låst! -Ja, det har jeg lige sagt.
-Klar? -Jeg er parat til at træde tilbage.
Hvad? Hvorfor?
Hun og jeg når ikke en løsning. Det er for personligt.
Jeg kan ikke lede det her.
Vi skal bruge en, der er klog, aggressiv og god til at konspirere.
Fint. Jeg gør det.
-Bob. Beklager, men nej. -Hvad?
Betty.
-Betty? -Okay.
Jeg gør det.
Windsor.
Betty.
Jeg går sjældent i kirke.
Men jeg har hørt, der er vin et sted.
Først var han min underviser i meditation,
men så endte vi med at knalde en masse.
Jeg kan lide denne præst. Bægre?
Kan disse gå an?
Jeg kunne drikke af en sko.
Stil dem her.
Først skal vi ringe til der, hvor vi holder receptionen,
-og så må vi aflyse. -Kan vi ikke godt prøve
at se zenagtigt på det?
Undskyld, jeg synes, jeg er zenagtig.
Jeg synes, du går i panik.
Det gør jeg ikke.
Jeg prøver at hjælpe med...
Så er det polkatid!
Hvad er det?
Pavel.
Gider du gøre noget ved det?
Vender du bare ryggen til?
Bare fortsæt.
Det er fint nok. Det var bare noget,
jeg gik og rodede med i Venedig.
Det er lige meget.
Du,
jeg ville takke dig for
at hjælpe mig med orkesteret.
Det var tydeligvis for meget for mig.
Det gør ikke noget.
Jeg er lidt pinligt berørt over at sige det, men...
Jeg tissede engang i bukserne, da jeg dirigerede et helt orkester.
Gjorde du?
Jeg var selvfølgelig fuld og helt væk på coke.
Jeg lænede mig frem mod førstebratschisten,
en smuk pige, jeg var sammen med på det tidspunkt,
og uden at misse en takt, hviskede jeg til hende:
"Jeg har tisset i bukserne, har jeg ikke, skat?"
Så hviskede hun tilbage: "Maestro,
"du har ingen bukser på."
Moralen er vel, at vi skal fejre vores nederlag.
Ja, måske tisser jeg i bukserne en dag som andenoboist.
Stop nu.
Skal vi have ondt af dig eller sådan noget?
Eller tror du bare, vi vil give dig dirigentstokken?
Og sige: "Se, hun er et geni."
Nej, det var ikke det, jeg ville høre.
Mit indtryk er,
at du er en halvgod oboist
og intet andet.
Du må undskylde, men jeg har bare gjort,
hvad mine dirigenter har bedt mig om.
Og det har enten været at være deres assistent eller at blive fyret.
Så...
Vil du acceptere det, eller
har du noget at sige?
Vil du hjælpe mig?
Så det er en blindgyde?
Så prost.
Du er en hård forhandler.
Jeg er gået igennem fire skilsmisser.
Jeg har brudt tre forlovelser.
Så er vi vel to tossede kvindemennesker, der aldrig finder
en løsning på noget som helst.
Skal vi prøve igen?
-Tre procent i pension. -Tre en fjerdedel.
Skal vi virkelig skåle igen?
Så siger vi det.
Bobleshow
Okay.
Jeg hørte dig godt.
Hallo?
Hvordan er du kommet ind?
Jeg ved alt.
Alle de små hemmelige gange i denne bygning, dem kender jeg.
Hvad kan jeg gøre for dig, hr. DeSousa?
New York Symfoniorkester. Min familie...
-Vi har brug for vores hjem. -Glem det.
"Glem det"?
Det er to store små ord.
Jeg har også en familie.
Hvis din familie flytter ind, flytter min familie ud.
Det knuser mit hjerte, for det er to familier. Ikke sandt?
Og to forældre.
Begge vores familier har brug for et hjem.
Hvordan kan vi sætte to bobler sammen?
Du ved, sætte musikboblen ind i boblen over alle bobler.
Forstår du, hvad jeg mener?
Lad mig vise dig det.
En boble indeni i en anden, er du med?
Den ene er musik, og den anden er boblen over alle bobler.
Okay. Et øjeblik,
det lykkes straks. Der, kan du se det?
De eksisterer ikke indeni hinanden.
Sådan her?
Melody! Hvordan gjorde du det?
Det er utroligt!
Det er virkelig imponerende. Ja, præcis!
Det er endnu vildere end jeg forestillede mig.
Hvilken en er musikken?
Okay. Boblen kan holde os begge.
Måske kan I øve om dagen.
Vi skal bare have scenen hver aften.
Og en ting til, bobler er ikke tomme.
De er fulde af alting.
Seksogfyrre.
Jeg kan godtage forsikringsforringelsen, hvis I bidrager til tandlægedækningen.
Se på tallene.
De er skræmmende. Vi er gift for bidragydere.
Vi er gift. Vi må give dem...
Du får alt, hvad du har brug for, men...
Men vi er alligevel dødsdømt.
Ved du, hvorfor jeg brød de forlovelser?
Fordi i 35 år har dette orkester været min mand
og mine børn.
Jeg er gået glip af ferier, bryllupper, begravelser.
Jeg har kun rejst, hvor min obo har ført mig hen.
Jeg elsker det skide orkester.
Jeg ville tage en kugle for det.
Det er, hvad jeg tilbyder.
Skal jeg skyde dig?
Du skal lytte til, hvad jeg siger.
Det er underligt ikke at være derinde med dem.
Ved du, hvad du trænger til?
Hvornår har du sidst lavet noget sjovt?
Det aner jeg ikke.
Tja...
Måske hvis...
Hvis vi kommer ud herfra i aften, kan jeg...
Det ser sjovt ud.
Jeg tænkte mere... Men okay.
Okay...
Ja, undskyld, gider du trække
A'et og den tiende takt frem?
-"Trække dem frem"? -Ja, undskyld.
-Jeg ville bare... -Gider du,
-lade være med det? -Hvad?
Du skal tage føringen i rummet.
Og da du var i Venedig, lagde jeg mærke til en fnisen.
Den småfnisen. Den ødelagde det for dig.
Undskyld.
Du er for flink.
Jeg er uenig. For jeg mener ikke,
at man skal være et røvhul for at være en stor kunstner.
Du må gerne være flink,
men dine musikere skal have at vide, hvad de skal.
-Jeg forstår. -Okay.
Vi starter samme sted.
Hurtigere!
-Giv slip. Giv slip! Råb! -Hurtigere!
-Ja, giv slip! -Hurtigere, din idiot!
Okay, kom så! Sådan her råber man! Råb!
Kom så! Hurtigere, idiot!
Hurtigere, din idiot! Ingen fnisen.
Okay. Hold op, med at spørge om lov.
Find nogle musikere og et stykke musik.
Og diriger så.
Okay? Og hvis du gør det,
så kommer jeg og ser på.
Vi gjorde det!
-Vi gjorde det! -Ja!
Bare en. Hvad med...
"Over de næste fem år vil ledelsen øge
"støtten til leveomkostningerne med 1,5 % om året."
-Hvad blev der af to? -Godt gået.
Kom og læs den her, dit store monstrum.
"Antallet af fastansatte musikere vil blive reduceret de kommende år."
-Hvad betyder det? -At jeg vil gå på pension.
-Hvad? -Betty.
Jeg ved det godt.
I kommer over det.
Tre af os må trække os tilbage, for at det kan gå op.
-Vent, hvad? Hvem? -Det skal vi finde ud af.
Men som en del af aftalen
vil Betty i stedet repræsentere musikernes interesser i bestyrelsen.
Ja! I gjorde det!
Ja!
Ja, vi arbejder stadig på detaljerne,
og vi skal stadig stemme,
men vi er på vej i den rigtige retning.
Ja! Det er lige meget! Ja!
Hvor skal vi spille?
Jeg har lige fået en genial idé! ning.