מוצרט בג'ונגל
היי, הקשיבי.
הייתי שם בחוץ והסתכלתי, ואף אחד מהם לא מגיע לקרסוליים שלך.
לא בטכניקה ולא באינטרפרטציה.
אז עלי על הבמה והראי לשופטים את המיטב שלך.
שישים ושתיים? תורך. המוזיקה שלך אצלך?
את יכולה לעשות חיל. כבר ראיתי את העתיד, בסדר?
מספר 62. היילי ראטלג'.
- גמר תחרות התזמורת האזורית 2002 -
היילי! אלוהים אדירים.
אלוהים, היילי, מה יש לך?
מה עובר לך בראש?
- חומרי בניין -
איך את מזהה את הרחוב שלך?
מה זאת אומרת?
הכול נראה אותו הדבר.
לא בעיניי.
לא בעינייך?
לא, כולם נראים לי שונים.
על מה אתה קורא?
חורים שחורים.
איך אני צריך לשאול אותה?
תן לה לבוא אליך.
אתה תמיד לוחץ עליה.
אני לא לוחץ עליה.
היא אף פעם לא כאן, אין לי הזדמנות.
- יש גבר על העץ. - מה?
יש גבר שמטפס על האדר היפני.
שנקרא למישהו?
רק רגע.
- רודריגו דה סוזה? - כן, שלום.
זה המנצח של היילי. איזה כבוד.
- היי. - היי.
למה אתה על העץ שלנו?
הוא די מדהים, העץ הזה. אז פשוט טיפסתי.
אתה כאן כדי ללמד כיתת אמן עם היילי או...
כי אני בטוח שבבית הספר ישמחו מאוד.
לא, לא, לא. היא האמנית בסוף השבוע הזה.
אני רק החבר.
היי, חבר'ה.
- שככה יהיה לי טוב. מתה על התספורת! - היי.
- אני עשיתי את זה. אני סיפרתי אותה. - היי, אימא. היי.
- היי, אבא. - את סוף סוף בבית.
אני מקווה שזה מוצא חן בעיניכם. כן.
אתה יכול לעשות לי טובה? בנוגע להורים שלי, בבקשה?
- אני כבר אוהב את ההורים שלך. - זה יעבור לך.
אבל זה לא מה שמדאיג אותי.
תוכל לא להזכיר את המבחן?
איזה מבחן?
המבחן שבו לא התקבלתי לתזמורת.
ואתה יכול גם לא להזכיר שאני מנצחת?
רק אמור שאני עדיין מחליפה בתזמורת ושהכול מתקדם כמו שצריך.
כן, כדאי שתחליפי יותר, כי התזמורת מתגעגעת אלייך.
אבל זה לא יהיה טוב בשבילי ולא בשבילך.
אנחנו לא מוכרחים לעזוב זה את המסלול של זה.
אנחנו יכולים להסתובב זה סביב המסלול של זה.
ביום מן הימים כן, אבל כרגע אנשים רואים בך כוכב
ובי, חתיכת פסולת מהחלל.
מזה עשויים כוכבים.
לפעמים לילדים נדרש זמן להפיק צליל קבוע,
אבל היא הצליחה בשיעור הראשון.
כלל-מדינתי. זה בדרך כלל מגיל 12 ומעלה, אבל היא הייתה בת עשר.
הם ביקשו שהיא תצטרף.
כשהיא הייתה בת 11, המורה שלה, גברת קולב, אמרה לי שיש לה מה שיש לגדולים.
- יש לה צליל ייחודי. - כן, כן.
אתה יודע, כששמעתי אותה מנגנת בפעם הראשונה הרגשתי ציפורים בבטן.
פרפרים, אתה מתכוון.
לא, ציפורים.
גם אני ניגנתי קצת בעבר.
באמת?
מתי יהיה לנו קונצ'רטו אב ובת?
באוניברסיטה התברר לי שיש הנדסה ויש מוזיקה,
ואני לא יכול להיות הכי טוב בשניהם.
אתה עוסק בהנדסה? באיזו הנדסה אתה עוסק?
החברה שלי שולחת לוויינים לחלל החיצון,
מנטרים אותות וגלים אלקטרוניים.
אז זה נכון שהחומר האפל הוא גמיש מאוד,
ושהוא משנה את צורתו ללא הרף?
זה מסביר איך גלקסיות לא מתפרקות.
היי, את מוכנה לשיעור מחר?
- כן. - גם אני.
היי.
- לו מותר לבוא ולי לא? - כן.
כמה זמן אתם יחד?
- כמה חודשים. - כמה שנים.
רודריגו, איפה בניו יורק אתה גר?
אני גר בהאי לאי.
לא, הוא לא גר בתוכי.
יש לו דירה משלו שהיא מקום שבו הוא מחזיק את כל הדברים שלו,
אבל לפעמים הוא נשאר אצלי.
לא, אין לי דירה, ואין לי דברים.
אנחנו לא זוג בצורה המקובלת.
מה זאת אומרת?
אנחנו לא זוג כמוכם.
למעשה, אף שאנחנו נורמליים בצורה שאין לתאר, יש לנו בשורה קטנה.
כן, אנחנו עומדים לחדש את הנדרים שלנו ביום ראשון.
שלושים שנה.
אדיר. זה מצוין. מזל טוב.
- באמת? - זה טקס צנוע ליד הרציף.
קיוויתי שתנגני משהו.
הייתי עושה את זה בשמחה, אבל אני צריכה להגיע הביתה באותו יום.
את יכולה להישאר עוד כמה שעות.
כן. קדימה, בואי נישאר.
- לא. - כן, ניסע באוטובוס הבא. כן.
לא, כי יש לי חזרה שאני צריכה לערוך,
וזה לא ממש יסתדר.
אני לא יכולה. מצטערת.
איך האימונים שלך?
טובים.
- את מחליפה הרבה? - כן, היא מחליפה כל הזמן.
בכל פעם שאנחנו צריכים מחליף, היא באה לאבוב, כמובן.
היא כמו משפחה לתזמורת.
זה נשמע כמו תמיכה.
אז יש מקומות שמתפנים בקרוב?
זה לא צפוי כל כך.
הם צריכים למות.
אבל אתה חושב שיש לה סיכוי?
יש לה סיכוי. סיכוי מצוין, אם היא רוצה בכך, כן. היא יכולה, כן.
זה יהיה מעולה
כי התזמורת תשמח לקבל אותה חזרה כיותר...
תודה רבה.
- יופי. - כן.
לחיים.
- משמעותי מאוד בעינינו לשמוע את זה. - תודה.
לחיים. לחיים.
עכשיו אני יודע מאין מגיע
המשפט, "אתה הכי טוב או שאתה על הפנים."
את בטוחה שאת לא רוצה ללכת לטקס?
כן.
אני לא מעוניינת לתמוך בזוגיות המוזרה שלהם.
הוא לא נחמד אליה. זה מפריע לי.
זו חיה?
כן.
זו חיה שהיא עצובה ובודדה נורא.
אלוהים אדירים. קדימה. קדימה. בוא נלך.
עכשיו. קדימה.
זו אימא שלך?
זה נגמר?
לא, הם עדיין עושים את זה בכל הכוח.
אני חושב שהם חיים את האביב השני שלהם.
- או את האביב הראשון. - לא, השני.
כן, כך קוראים לזה ביפן.
כשאתה מבוגר קצת יותר ואתה חוזר לשובבות של הילדות.
קוראים לזה האביב השני.
הקשב לשקט.
יהיה מצחיק אם את ואני נמצא את עצמנו גרים כאן.
נכון? עם ילדים.
נראה לי שזה לא יקרה.
לא. רק דמייני. כאילו... הכול יכול לקרות.
כן, אבל לא נראה לי שזה יקרה.
חוץ מזה, בעוד חודשיים אתה תפגוש
איזו זמרת אופרה מפורסמת מאוד או איזו ציירת בעלת הפרעה דו-קוטבית,
ואז, בעוד שנה, אנחנו נמצא את עצמנו מתמזמזים בארון איפה שהוא.
ובזה זה יסתיים. כי זה מה שאנחנו עושים.
אני לא כזה עכשיו.
כן. עכשיו. אבל אתה לא אדם רגיל.
אתה...
שדון מוזיקלי קסום.
אילו הייתי שדון, הייתי אומר לך.
אתה בטוח?
אני בן אדם, האי לאי. אני אנושי.
- אני יודעת שאתה בן אדם. - כן.
אתה בן אדם מדהים.
אני שמחה שאתה כאן.
כן, גם אני.
שדון.
כן, כן, כן!
מה... מי מענג אותך כל כך?
האפיפיור!
השגנו את האפיפיור!
הוא יביא את כל העוקבים שלו.
הקתולים?
אינסטגרם.
הוא רוצה לשמוע את "כוח הגורל" של ורדי.
אני לא יכול להיכנס לתמונה ולנצח על היצירה?
בחיי, רודריגו, הוא ירדים את המסכן.
"ניו יורק טיימס" לא מסכים איתך, אז הפסק להיות כזה נבזי.
אני רק אומר.
את מפזזת כי האפיפיור מגיע לארוחת ערב,
והטבח במטבח מכין פשטידת בשר וירקות זוועתית!
היי, גלוריה! ברכותיי על הביקורות המהללות!
תודה!
- מונית! - מה עם...
מה עם הערב שאני רוצה לארגן?
יש לי המון רעיונות בראש. אני צריך איזה מקום לשים אותם.
אם זה חשוב לך כל כך, נמצא לך מקום פנוי בשנה הבאה.
קראי את העיתונים. כולנו נמות עד אז.
- אתה יודע איך מתנהל לוח הזמנים. - בסדר.
- כן, האפיפיור. - לעזאזל!
- מותק, אני אוהבת אותך! - ביי.
- מעניין. - תודה.
את בטוחה שאת לא רוצה לאפשר לאבא שלך לבוא היום?
זה יהיה משמעותי מאוד בעיניו.
מה קורה איתך ועם אבא?
מה זאת אומרת?
אני לא יודעת.
ההכרה זה בקיומו של זה,
וחידוש הנדרים.
נישואים משתנים.
הכול בסדר בינינו.
ואני מתחילה לאהוב את התספורת.
את מתגעגעת לילדות שלך כאן?
לא, לא.
לחיים כאן, לא?
אני לא מאמינה שהדבר הזה עדיין פועל.
אני מתלבטת אם מצמרר כאן יותר משהיה כשהייתי קטנה
או שזה מצמרר פחות עכשיו.
אני מבין למה את אומרת שזה מצמרר, כן.
אבל למה את אומרת את זה?
כי... לא יודעת, הכול מאוד...
זה נראה כמו בסיפור או משהו כזה.
ואני לא יודעת אם זה סיפור...
- סיפור אימה? - כן, בדיוק.
נתנו לי להתאמן כאן כשהייתי צריכה לצאת מהבית.
האי לאי.
- כן? - שלום לך. שלום לך, גברתי. הנה זה בא.
בסדר.
ניגנת בכלל בבנג'ו בעבר?
לא.
שדון.
בן אדם.
וולפגנג?
השיעול הזה נורא.
אסה-פקה הוא נפלא.
מייקל טילסון תומס, היצירה שלו תמיד פיזית כל כך.
למוטי יש שאר רוח.
כן, הם מנצחים דגולים, כן. כן, כן.
יכולתי להתגלות בפני כל אחד מהם.
אבל בחרתי בך.
ואתה אכזבת אותי שוב ושוב.
- מה? - מה אתה עושה?
בגלל... לא, אני...
אני סך הכול בזוגיות.
זה טבעי.
בוגד!
- למה אתה מבזבז זמן? - "מבזבז זמן."
אל תדבר איתי על בזבוז זמן.
אני עושה את זה מאז הייתי ילד קטן.
מיציתי, מוצרט. הנח לי לזמן מה. בסדר?
רודריגו, אתה מוכן ל"מוזיקה שאבדה בזמן ובחלל"?
כן, כן, אני מוכן.
- אתה בסדר? - כן, כן.
איך קוראים לדבר הזה לגרון, לשיעול?
רוביטוסין?
- רוביטוסין? בסדר. - כן.
רק... רוביטוסין.
רו-בי-טוסין.
בואי.
- אקדמיה למוזיקה המפסטד -
מעולם לא ראיתי מישהו מתאמן בשקדנות כזאת.
כשהיא הייתה בת 12
הייתי צריכה לשחד אותה לקחת יום חופשה וללמוד לרכוב על אופניים.
היא הבטיחה לי שיעורים נוספים.
היו לי המון תלמידים, אני אומרת בצורה חד-משמעית.
היא החביבה עליי ביותר.
ואני גאה כל כך בהישגיה הרבים.
יש לכם מזל גדול.
יש לכם הזדמנות לנגן לה ולשאול אותה שאלות.
ובכן, מי יתחיל?
מצא חן בעיניי איך שהשתמשת בנשימה כדי ללחוש את תו הדו.
- אני חושבת שאגנוב את זה. - תודה.
עקבתי אחרייך בגוגל.
בסדר.
וגיליתי שיש לך הרכב עכשיו,
וניגנתם בביצוע בכורה יצירה של תומאס פמברידג'.
רגע, באמת? מתי עשית את זה?
לא מזמן.
למה שינית את ההתמקדות שלך?
התחלתי לראות דברים שלא ממש אהבתי בתזמורות,
ובעיקר בכמה מהגברים שמעורבים.
למעשה בחור אחד מסוים שהיה די אידיוט.
כמוהו?
יש לי שאלה אל גברת ראטלג'.
איך בחרת לראשונה באבוב?
או שהאבוב בחר בך?
האמת היא שאבא שלי בחר אותו בשבילי.
למעשה, הוא אפילו בדק אותו על מישהו בעל ידיים בגודל דומה.
והוא נתן לי אותו ליום ההולדת, אף שביקשתי כלבלב.
כי חשבתי
שלא נוכל להרשות לעצמנו כלי נגינה מקצועי.
ואז בכיתי במשך כל מסיבת יום ההולדת שלי.
אבל התאהבתי בו.
מי הבא בתור?
תודה.
תודה על שהסכמת להיפגש איתי.
כמובן. מזמן לא התראינו.
מה שלומך?
אני מוכנה לחזור, ואני רוצה לנגן לאפיפיור.
נפלא. שורש כף היד בריא?
חלפו כמה חודשים. אני מוכנה.
- והרופא שלך? - הוא תומך בזה.
מעולה. בקשי ממנו שישלח לי כתב ויתור, ואבטל את המחליף.
בסדר.
מה?
הרופא שלי לא תומך לגמרי.
הוא אמר לי שהגידים לא גדלים חזרה כפי שהוא קיווה
ושרצוי שאנוח שלושה חודשים נוספים.
אם כך הוא לא תומך כלל.
גלוריה, אני יוצאת מדעתי.
העבודה עם הילדים. אני צריכה לנגן.
אני לא יכולה להחזיר אותך ללא כתב ויתור.
אם תיפצעי שוב, האחריות תהיה...
אחתום על מה שתרצי.
סינתיה, את מכירה את הכללים.
למעשה, את ניהלת משא ומתן עליהם בשנה שעברה.
כשאקבל את כתב הוויתור מהרופא שלך נשמח שתחזרי.
עד אז, את מקבלת משכורת.
את צריכה להיות היכן שהמנהל המוזיקלי אומר לך להיות.
הרופא אמר לי גם שאפילו כשאוכל לנגן שוב,
יוותרו לי אולי שנים ספורות.
שיהיה לך יום טוב, גלוריה.
אולי זה היה בגלל החסך בשינה
או אולי בגלל האל-אס-די.
או שאולי זו הייתה הסירנה הלוחשת שאנחנו קוראים לה השראה
אבל אני קיפלתי בקפידה את הקימונו
והלכתי בעקבות יוקו במעלה השביל הטרשי אל פסגת הר הגעש.
- מאסטרו? - מה?
- מה יש? מי אתה? - אני אלן לופורד.
אני לא מאמין שאני מדבר איתך בכלל.
אתה מכיר את הרגעים האלה שאתה מרגיש כאילו אתה מחוץ לגוף שלך?
אפשר לשבת?
נראה לי שלא. מה אתה רוצה, לעזאזל?
שמי אלן לופורד.
אמרת, כן. אני יודע שאתה אלן לופורד, כן.
הלכתי לתזמורת והם הפנו אותי לכאן.
אז עכשיו אני כאן.
- זה זמן לא נוח? - כן.
אני עמל על האוטוביוגרפיה הלא מאושרת שלי, כך ש...
- כמובן, אני אלך. - כן.
- אני מחכה בקוצר רוח לקרוא את הספר. - תודה.
בכל הכבוד למאסטרו דה סוזה, אתה המנצח האהוב עליי עלי אדמות.
בוא נראה...
- כן, בסדר. הכנס. בבקשה. - אני לא רוצה ל...
לא, לא, לא. זה בסדר. שב לרגע.
- בסדר. - יש לי כמה דקות. שב.
- מעולה. - זה לא יארך הרבה זמן, נכון?
- לא, לא. רק רגע. - יופי, יופי.
באחרונה קיבלתי לידיי את ניהול התזמורת הפילהרמונית של קווינס.
אתה מתכוון לתזמורת הפילהרמונית המלכותית?
לא. אני מתכוון לקווינס.
היא ממש מעל ברוקלין?
קווינס, כן, האזור. שמעתי עליו. חושב שלא הייתי שם אי פעם.
היינו פעילים באופן חלקי במשך כמה שנים.
אבל גייסתי קצת כסף ואני מנסה להשיב אותה לחיים.
חשבתי שאולי תוכל להפנות אותי למנהל מוזיקלי.
אנחנו יכולים להציע שליטה יצירתית מלאה.
כן, כולנו יודעים כמה זמן האוויר יישאר בבלון הזה.
אני רציני לחלוטין.
אין לנו קהל או הון או כישרון.
לכן אנחנו צריכים מישהו עם חזון.
נתקלת במישהו שעשוי להתאים?
- אולי כדאי שאלך. - שב!
אני מכיר מישהו.
כן, חמש.
חמש פעמים הייתי נשוי לאותה אישה.
- לא. - כן.
בלי ילדים. בלי חיות מחמד.
אלה דברים שדורשים נאמנות. כן. כן.
היא נזירה עכשיו.
- נזירה? - כן.
שככה יהיה לי טוב.
החיים שלך הם כמו רומן, רק מציאותי.
אני אנגן בטקס, אם אתה רוצה, אבא.
אז את לא מתאמנת?
אני מתאמנת, רק לא באותה המידה.
מה זאת אומרת, "לא באותה המידה"?
זה רק אומר שאני מתאמנת גם על משהו אחר.
- כמה היא מתאמנת? - דבר איתי, אבא.
את תמיד עושה את זה.
את מגיעה עד לקו הסיום ואז מתפרקת.
אני לא מתפרקת.
כשהייתה בת 13 היא נרשמה להרבה תחרויות, גדולות יותר ויותר.
ואז היא ירדה מהבמה בריצה ולא ניגנה שישה חודשים.
הייתי צריכה למצוא סיבה לנגן שלא קשורה אליך, אבא.
- בואו נירגע. - אני מדבר עכשיו.
זה קצת קשור אלינו, היילי,
כי מכרנו את המסחרית כדי שתוכלי לקבל את האבוב.
עברנו לכאן כדי שתוכלי להיות קרובה לבית הספר.
- לא ביקשתי מכם לעשות את זה. - לא היית צריכה לבקש
כי רצינו לספק כל מה שנחוץ כדי לממש את הפוטנציאל שלך.
עכשיו את על סף
כניסה לאחת התזמורות הטובות בעולם,
ואת לא יכולה ללכת עד הסוף.
נבחנתי לתזמורת, אבא.
מקום התפנה.
נבחנתי.
לא התקבלתי.
מה קרה?
אולי תשאל אותו?
- את מרגישה טוב יותר, האי לאי? - אני מרגישה שיכורה יותר.
אני אוהב איך שאת מכינה את הלשוניות.
- זה מושלם. - כן, הן מוכרחות להיות מושלמות.
כי אם הן לא מושלמות כל ההופעה נהרסת.
כמו שקרה לי איתך בפעם הראשונה שניגנתי לך.
את לא חושבת שזרקתי אותך למים העמוקים מהר מדי?
לא, לא.
אתה מוכן לשבת איתי?
כשהייתי ילדה הוא היה עומד מחוץ לדלת שלי ומאזין
כדי שלא אפסיק להתאמן במשך חמש שעות תמימות.
העניין הוא שאני עדיין אוהבת את זה מאוד.
אני אוהבת את המוזיקה כל כך.
אני פשוט נלחצת.
הוא צודק. אני פשוט נלחצת.
אני מבין את עניין ההילחצות. אני מרגיש שגם אני נלחץ.
אתה אף פעם לא נלחץ.
לא, לא, באמת, אני נלחץ באחרונה.
אני לא יודע למה אני מרגיש קצת...
חנק, מבינה?
כאילו אני רוצה לברוח או משהו כזה.
אולי זה מוגזם. אני לא יודע.
משעמם להיות כאן עם ההורים שלי?
לא, לא. זה לא קשור להורים שלך. לא.
לא, להפך, די מרתק להיות איתם.
אבא שלך, אימא שלך, איך שהם...
בשולחן האוכל הם אומרים דברים שהם נחמדים, אבל קצת ארסיים.
הם מרימים אותך ולוכדים אותך.
כן, הם לוכדים אותך.
אבל יש לי כל המלכודות.
הרבה, למעשה.
אבל אין לי המלכודת הזאת.
מסקרן אותי לראות...
לא יודע, כשתשתחררי ממנה, מה יש מתחת.
בן אדם.
אני? את?
שנינו.
אני אומר לך.
הבהלתי אותך? הכול בסדר?
כן, אני רק הולכת לחפש את אבא שלי.
במה אתה מסתכל?
שומייקר-לוי חמש.
זה שביט.
- הוא נדיר? - לא.
אני חושבת שהסיבה שבגללה לא התקבלתי לתזמורת
היא שאני מוכרחה לנסות את זה.
למה כולם מוכרחים להיות הבוס?
לא מספיק להיות נגן מעולה?
תמיד אמרת שההבדל בין הטוב ביותר לשני בטיבו
הוא כמה אתה רוצה את זה.
כרגע זה הדבר שאני יכולה להרוג את עצמי בשבילו.
את לא הולכת עד הסוף.
אני כן.
זה פשוט לא בקו ישר.
זה צריך להיות.
זה קל יותר.
ויש מעט מאוד מנצחות.
זו בעיה.
את לא מבינה איך זה יהיה בשבילי אם אצטרך לראות אותך נכשלת.
נקווה שלא תצטרך.
דברים לא תמיד מסתדרים.
יש לך הזדמנות גדולה עכשיו.
- ייתכן שלא תקבלי הזדמנות נוספת. - אני יודעת.
- תודה על שהבאת אותי עד הלום. - הקשיבי, סנאית...
לילה טוב.
היילי?
מה עובר לך בראש?
אני רוצה לנגן בשביל משהו, וכרגע אני לא יודעת בשביל מה אני מנגנת.
אולי תנגני בשביל
האופן שבו הורים מגדלים את ילדיהם להיות מטורפים?
זה קצת אפל, לא?
כן, אבל חשבתי שאולי
בלי הורים מהסוג הזה לא היו אמנים.
לא היה משהו שאפשר להתנגד לו.
לא יודע.
טוב, בואי נלך.
איך השגת כינור?
שאלתי אותו כי אני מתכוון לנגן איתך.
אני לא מאמינה שאתה כאן.
קית', האם אתה לוקח את איימי לאישה אתמול, היום ומחר?
כן.
איימי, האם את לוקחת את קית' לבעל אתמול, היום ומחר?
כן.
אתה רשאי לנשק את הכלה.
- תחנת אוטובוס -
אתה צריך להתחיל לשלם שכר דירה.
אבל חשבתי שאסור לי לשלם את שכר הדירה.
לא, התכוונתי שכדאי שתעבור לגור איתי.
הבא את הדברים שלך, אם בכלל יש לך.
יהיה נחמד להיות בדירה שהיא לא דירה של מישהו אחר.
בסדר, ובכן זו הדירה שלנו.
ושל סבסטיאן ושל שון.
ושל פרד.
- הבחור שישן על הספה. - פרד? כן.
בימי שלישי. לפעמים בימי חמישי.
אז בואי נלך לשכב בדירה שלנו.
כן?