-Co to všechno je? -Moje věci.
-Nemáš být minimalista? -Jsem maximalista.
Neměl jsem místo, kam to dát, ale teď už ho mám.
Mám domov se svou přítelkyní.
Pamatuješ si, že budeš platit nájem?
Ano, Shawne, zaplatím nájem.
Ne, budeš platit půlku mého nájmu.
Fajn, půlku. Tohle je leden.
Tohle bude únor a březen, a tohle květen, červen, červenec.
Už vím, kam to povede.
-Co bys řekl o tom rallentandu? -Čajkovskij?
Je to strašně dlouhé. Když zpomalíš, prostě se to sesype.
Já vím, byla to dirigentská soutěž a já jsem chtěl udělat dojem...
-Dvojnásobně. -Jsi tak otravný.
Prostě luskneš prsty a všechno se ti daří.
A já nemám jedinou skladatelku, co by mi dovolila uvést její dílo.
Hele.
Hai Lai.
Patřil mé babičce.
Vezmi si ho dneska na koncert.
Nepůjdu dneska na koncert. Stála bych v cestě.
Ne... nestála bys v cestě.
Ty jsi moje cesta. Jsi moje cesta.
Chci, abys šla se mnou.
Dobře, fajn.
Ahoj.
-Dívají se na nás. -Ahoj, jak se máte?
Protože jsi krásná.
-Ahoj. -Jak se máte?
Ano, je má přítelkyně. Ano, jsem její přítel. Jsem přítel.
Moje přítelkyně. Ahoj.
Ahoj Hailey. Nevěděl jsem, že dneska hraješ.
Přidáš se do naší zoo?
Vlastně dneska nehraju.
Ne?
Jsme přítel a přítelkyně.
Konečně.
-Ráda vás vidím. -Jo.
Můžeme si projít pár věcí? Jen minutku.
Caroline Shawová.
-Kde? -Tam.
Má oblíbená skladatelka.
Caroline? Představím vás.
-Co? Ne. Dobře. -Ano, pojď.
-Carolino, ahoj, jak se máš? -Dobře, co ty?
Chci ti představit svou přítelkyni.
Je taky skvělá dirigentka.
-Ahoj. Ráda tě poznávám. -Moc mě těší.
Co tak děláš?
Loni můj orchestr uvedl původní dílo Thomase Pembridge.
Thomas Pembridge, jasně.
Požádala jsem ho o hostování u Roomful of Teeth,
a poslal mě do háje. Jak se ti to povedlo?
Vlastně jsme spolu hodně pracovali.
Je můj... Hermano.
-A můj učitel. -Udělal to jako laskavost.
-Už bych měla jít. -Ano.
Užij si to. Bude to spirituální.
Ráda jsem tě poznala.
Možná si někdy můžeme dát kávu?
To by bylo skvělé.
Chceš něco k pití? Jsi v pořádku?
-Potíš se. -Je tu moc lidí
a ty jsi řekl Caroline, že jsem tvá přítelkyně.
No tak. Caroline je kamarádka. Známe se dlouho.
To jistě, ale v některých situacích by dost pomohlo,
kdybys mi neříkal přítelkyně.
-Jak ti mám říkat? Rande? -Ne!
Má drahá polovička?
Nejde o to slovo, jenom...
Mám pocit, že sem vůbec nepatřím.
Patříš sem. Jsi tu se mnou.
Bunny, vypadáš úžasně.
Oblékla jsem se pro papeže. I když jsem episkopálka.
Gratuluju, že se orchestr vrátil zpátky.
Je to nádhera, že ano?
-Je to nádhera. -Díky.
-Omluv mě, prosím. -Jistě.
Slečno Windsorová.
Papežský trůn je pokrytý dírkami a hovínky.
Nemůžeme ho použít.
A Delgado ještě neposlal nový scénář.
Sharon, jsem ráda, že jsi s námi, ale dej mi pokoj. Slavím.
A Pavle, sprav ten podělaný trůn.
Slyšel jsi, sprav to.
To znám.
Proto musíš vždycky nosit černou.
Píšu si.
Kamarádíš s Caroline Shawovou?
Jo, občas spolu pijeme.
Vím, že chci hodně, ale moc ráda bych hrála její dílo.
-Ahoj Cynthie. -Caroline.
-Nemáš být na scéně? -Nemůžu. Doktor to zakázal.
Ale hraju v Haileyině orchestru. Gloria to neví.
Super.
-Je to super. -Hodně.
Ano. Soustředíme se výhradně na skladatelky.
Víš, co by bylo skvělé? Zahrát něco od Caroline.
Proboha, to by bylo úžasné.
Ano, nemáš něco,
co by mohla uvést skupina inovativních hudebníků?
Ráda bych, ale teď zrovna nic nemám.
Jasně, samozřejmě.
Dobře, už bych měla jít.
Nekecej, Shawová. Má talent. Kde je problém?
Myslí si, že jsi milá.
„Milá“? To je nejhorší.
Prostě... prostě to necítí.
Kvůli Rodrigovi, co?
-Neřekla to přímo... -Chápu.
Odteď nikdo nesmí vědět, že jsme spolu.
Proč papež sedí na mých šátcích od Hermès?
Abych zakryl dírky a hovínka.
Promiň, že jdu pozdě. Zatracená doprava!
Musím ti říct něco moc důležitého.
Zdá se mi to?
Blokáda je za námi, máme peníze
a hrajeme pro velmi přátelského papeže.
Dokázala jsem já osobně přivést tenhle orchestr zpátky k životu?
Ano, zatraceně ano!
Končím v orchestru.
Vítejte!
Je skvělé tu být. Všichni pohromadě.
Je to velmi spirituální večer.
Velmi magický, tedy muzikální.
A já bych rád tenhle večer věnoval
velmi speciální osobě,
díky které se cítím magicky, spirituálně a muzikálně.
Mé drahé lásce, Hai Lai Rutledgeové.
-Panebože! -Ježíši Kriste!
Protože si to zaslouží.
A také Jeho Svatosti papeži.
Díky moc, že tu dnes s námi jste.
Zatím si vedete moc dobře. Je to vážně skvělé.
Díky.
Podívej, dostal jsem nabídku na úžasnou pozici ve skvělé instituci.
-L.A.? San Francisco? -Blíž.
Co to bylo?
-Co? -To ne.
-Dostala... -Co?
Japonci zrovna koupili Delgada.
Naše peníze.
-Dobrý bože. -Co se děje?
Běžte!
Kurva!
Jo, rozhodně tu jsou krysy.
Popravdě dva druhy.
Mátu tu potkany, ti jsou v základech.
A krysy obecné, které porušily strop.
Samozřejmě, žijí nahoře.
Fascinující.
Je to tvoje chyba. Ty za to můžeš.
Řekl jsi, že končíš, a spadlo to.
Ale zlato, já nejsem kouzelník.
Proč bys odcházel?
Moment, vy jste HardHatRat62?
Jo.
Já jsem Rativarious57.
-Ne! -Ano!
Přijal jsem místo hudebního ředitele filharmonie v Queens.
Ta je deset let po smrti, není?
A já ji přivedu zpátky k životu.
Dobře. Dobře pro tebe.
Poslyš, nechci být celý den zavřený v kanceláři.
Potřebuju tvořit.
Mám z tebe radost.
Můžeš být trochu naštvaná.
Vyhradím si na vztek čas později.
V červené jsi tak sexy.
Jak to, že se znáte?
Oba moderujeme Krysí web pro New York City.
-Pro rodentology. -Zítřejší Daily News.
SVATÁ KRYSO! Newyorská filharmonie zamořená krysami
Kurva, kurva, kurva, kurva...
Úžasné. Všechno je úžasné.
Ujistili nás, že papežova zranění jsou povrchová
a téměř okamžitě budeme zase fungovat.
Kromě toho jsme hrdí nájemci
komunity superinteligentních hlodavců, jak mi bylo řečeno,
vzhledem k jejich dlouhému vystavení klasické hudbě.
Možná kdybys neodkládala údržbu síně...
Jdeme dál.
Delgada koupila Fukusoft Corporation
a já se dnes s panem Fukumotem setkám.
A my se toho setkání nezúčastníme?
Vyřídím to osobně.
To zní jako krysy.
Děláte si ze mě legraci?
Dostal jsem vás?
Myslela jste, že to jsou krysy?
Pan Fukumoto. Jaké krásné překvapení.
Gloria Windsorová.
Betty Cragdaleová. První hoboj.
Ano. Ano, to jsem já.
Bývalý první hoboj.
Čekala jsem vás o trochu později.
-Nespadne na nás ten strop? -Je... Je pevný, ujišťuji vás.
Glorie, dělá si legraci.
Gloria je teď trochu napjatá. Ale to je pořád.
Jaké překvapení! Perfektní přízvuk.
Díky. Rok jsem studovala v Kjótu.
Možná bychom my tři mohli jít do baru a probrat naši budoucnost společně.
A požádejte maestra DeSousu, aby přišel.
Samozřejmě.
Zatraceně.
Viděla jsi tu fotku?
„R. DeSousa a přítelkyně.“
Zarámuju to a dám na záchod.
Kdy to vůbec vyfotili?
Jeden den randíš z uprchlíkem z Danse Hause
a další den jsi „přítelkyně“.
Jsem na tebe vážně hrdá, myslím, že budu brečet.
Můžu ti to dát ve velikosti do peněženky.
-Promiňte. -Páni! Hrozně vám fandím.
Dobře, tak si poslechni tohle. Nebuď kráva. Leda bys byla já.
-Dělala jsem si legraci. -Ha ha ha.
Zkoušíme?
Ano.
Lidi si budou myslet své, ať jsi s kýmkoli.
Ty se o ně nesmíš starat.
Soustřeď se na hudbu, ignoruj hluk.
Do Cynthie bych šla.
Mokré zkoušky, pěkně.
Poslyšte, dneska měníme plán.
-Chceš pivo? -Jasně.
Zapomněl jsem, tak za 20 minut jdu.
Mám tu věc.
Ne, Bene, nejdeš za 20 minut,
protože musíme zkoušet nové dílo Caroline Shawové.
Dala ti ho?
Ještě ne. Ale dá.
Tenhle kousek je hodně dynamický. Musíte zůstat...
National Sawdust souhlasí, že tu můžeme být, než seženeme svoje.
Jen vás na to chci připravit.
Není to tak úplně síň.
Spíš pokoj. Je to malé.
Co to sakra?
-Omlouvám se. -Ne.
Ne, to je sakra fantastické.
Malý klenot. Mikrokosmos skvělosti.
Díky bohu.
Ahoj. Thomas Pembridge. Ahoj.
Tak tohle bude zábava.
Převezmu všechny Delgadovy předchozí závazky.
S jednou podmínkou.
Mozartovo Requiem příští měsíc
s orchestrem z mého města.
Jsem si jistá, že maestro bude nadšený. Že, maestro?
Nikdy jsem Requiem nedělal.
Já vím. Proč ne?
Na to se těžko odpovídá.
Napsal to, když už umíral, takže to nedokončil,
a já jsem asi nikdy neměl čas na tom pracovat.
-Ale teď to vypadá jako skvělý čas. -Ano.
Navíc to znamená, že si zajistíme peníze na budovu a orchestr mladých.
Ano, jistě, uděláme to. Samozřejmě.
Nádhera!
Telefonát, pane.
-To je všechno, co chcete? -Vlastně mám ještě jednu podmínku.
Že spolu někdy brzy půjdeme na večeři.
Samozřejmě.
Moc se omlouvám. Děkuju.
Musím jít. Mám pohotovost.
Je všechno v pořádku?
Není to opravdová pohotovost, je to umělecká pohotovost.
Můžu jít?
Egone, to bylo moc dobré.
Díky, že jste tu.
Ne, já děkuju za pozvání. Tohle... Líbí se mi to. Velmi mysteriózní.
Musím se přiznat, že neumím tančit.
-Mám tanec rád, ale... -To nic.
Na něco se zeptám a dáme se do práce.
Dobře. Fajn.
Jaká osoba vás poprvé sexuálně přitahovala?
Alessandra. La Fiamma.
-La Fiamma. -Ano.
A kdy to bylo?
Myslím, že mi bylo osm.
Slyšel jsem její nahrávku Toscy.
Naprosto mě to uchvátilo. Vissi dell'arte.
Bylo to lepší než Playboy.
Arte, Vissi d'arte. Playboy.
Jaký byl ten nejintenzivnější vztah ve vašem životě?
-Ana Maria. Moje exmanželka. -Ana Maria.
Ano.
A jaký byl váš nejvášnivější moment?
Těch bylo opravdu hodně.
Ale asi svatební noc při naší druhé svatbě.
Byli jsme na raftu na řece Amazonce.
Začali jsme se milovat.
Připojil se k nám říční delfín
a začal trojku a ona si to dost užívala.
Já jsem tak nadšený nebyl, ale ona je hodně svobodná.
Je velmi spirituální, velmi umělecká.
Hodně se týrá.
A týrala i mě.
Co to bylo, blechy? Chci týrání. A stop.
To je vážně dobré.
Teď je někdo nový, že?
-Hai Lai. -Ano.
Na koncertu pro papeže jste řekl, že si to zaslouží.
Co to mělo znamenat?
Myslím, že to znamená, že si zaslouží všechno.
Všechno, co je dobré.
Když jsem ji poprvé uslyšel hrát, bylo to jako poslouchat ptáky.
Ne, takhle ne. Ne. Víc jako ptačí...
Jako když ptačí máma vyvrhuje jídlo.
Když krmí své mládě a...
Je to krásné, ale trochu nepříjemné.
Magické.
Vášeň, ano, hraje s vášní. Ano.
A kdo je on?
On je vy.
-On je já? -Ano.
Je ještě jedna žena, není?
Možná ta nejdůležitější ve vašem životě.
Rád bych, abyste mi ukázal, jak byste dirigoval ji.
Cože? Jen...
Jen tak? Cokoli, co se mi objeví v hlavě?
-Ano. -Dobře.
Dobře.
Vítejte.
Ne. Bože.
Podívejme se.
Myslíte, že byste to mohli hrát sevřeněji?
Zkuste to znovu.
Tohle je problém.
Všechny velké orchestry mají zvuk, ale vy ho nemáte.
Totiž...
Jsem si jistý, že máte.
Ale je to zvuk, jak vaše nástroje ničí Beethovena!
Tak řekněte, co máme dělat.
Hrajte líp!
Omlouvám se. Prosím. Omlouvám se.
Prosím.
Omluvíte mě na moment?
Bože.
Ahoj.
Jste v pořádku?
Vypadáte, že jste viděl ducha.
Viděl. Viděl jsem ducha své kariéry.
Podívejte, nemyslím, že já...
Ne.
Ne! Jasné?
Jsou odpad.
Ale to nevadí, to nevadí.
Protože já ten odpad spálím a vyloupne se zlato.
Dám tomuhle orchestru zvuk.
Já jsem ten zvuk.
No tak, jdeme na to. Znovu!
Dobře, všichni.
Ignorujte hluk, soustřeďte se na hudbu.
Co to děláte?
Zní to docela fajn, co?
Za pokus to stálo.
Skvělá práce.
A víte co, Caroline?
Fajn, vyhrála jsi.
Tady. Nové dílo.
Dobrá práce. Postarej se o to, ano?
-Díky! -Rádo se stalo!
Těším se, co s tím provedete.
A můj soused zavolal policii.
Dobře, už mizíme. Díky moc.
Jdeme, mizíme.
Víte, přemýšlím nad tím, že ten tanec není moc o Faustovi.
Je víc o mně.
Vy se s Faustem nijak neidentifikujete?
Víte, musel jsem dělat příšernou reklamu na tacos pro jednu firmu.
Věděl jste to?
A pak tu firmu koupila jiná firma.
A teď mě nutí dělat Mozartovo Requiem.
A teď musím být přehnaně vystavován a prodáván
a cítím se úplně vyschlý, víte. Prodávám duši.
Takže se možná cítím trochu jako Faust, ale o něco víc
jako Faustův soused.
-„Faustův soused,“ to se mi líbí. -Jo.
No...
Myslím, že to všechno můžeme dát dohromady.
Je to spousta práce. Jste pro?
Samozřejmě. Miluju to!
Miluju ten hotdog, miluju...
Každou vaši otázku,
jak jsme ji dostali do hry,
jak mluvím k tanečníkům...
Bylo to neuvěřitelné. Miluju je.
Oni milují vás.
Příští zkoušku?
-Ano. -Uvidíme se.
-Uvidíme. -Ahoj.
Mohla jsi požádat mě, abych Shawové řekl.
Ne, to jsem přesně udělat nemohla.
-Protože to je moc na oběžné dráze? -Ano.
Přesně tak.
Proč jsi ještě nedirigoval Requiem?
Nevím.
Možná proto, že je to největší věc ze všech velkých věcí.
Ale teď myslím, že jsem připravený.
Takže máš Requiem,
orchestr, orchestr mladých...
A taneční choreografii. Možná budu její součástí.
Jak to, že mám dalšího tanečníka?
Počkej.
Slyšíš to?
Co?
Ten kašel.
-Sakra. -Ne, nic neslyším.
Haló?
Ahoj, Wolfgangu.
Jak je, chlape?
Cítíš se dobře?
Chceš nějaký čaj?
Nedělej Requiem.
Proč?
Už jsem to slíbil.
Wolfgangu?
No tak, chlape.
Nemůžeš umřít.
Člověče.
No tak, to není legrace.
To byl vtip.
Když jsem ti řekl, ať zmizíš, byl to vtip.
Takhle se spolu bavíme. Chápeš?
Kreativní dohled Tereza Němcová byl to vtip.