MOZART I JUNGLEN
Mine damer og herrer, tak, fordi I har ventet.
Vi er glade for at præsentere maestro Rodrigo DeSousa!
-Vi starter med nummer syv. -Hele orkesteret?
Nej, kun koret. Okay?
-Kun koret. -Okay.
-Hvor skal du hen? -Vi skal bruge mere hjælp.
Yuki. Daisuke.
I denne Confutatis...
Fjern de mudrede harmonier her. Ikke mere WAM. Bare Wolfgang.
Alle blæserne skal væk.
Fløjterne, oboerne, hornene skal væk.
Så i Lacrimosa er det kun strygerne.
Ja, kun violiner og celloer, ikke?
Hvor er resten af Requiem? Hvad laver han?
Han laver ikke WAM's version. Han laver Mozarts.
Men kun de dele, han skrev før sin død.
Du skal vide lige vide, at kuglefisken puster sig op.
Pis!
Er det slutningen?
Bravo!
-Maestro, må jeg lige tale med dig? -Undskyld mig.
Hvad blev der af resten af musikken? Det var ikke, hvad vi aftalte!
Vi må væk.
Maestro.
-Rodrigo! -Maestro.
-Undskyld mig. -Undskyld mig.
Hr. Fukumoto.
Jeg er så ked af det.
Tal med ham.
Hvad skal jeg sige? Den var som en søn for ham.
Jeg tror, de har fundet armen!
Nej. Undskyld. Det er bare et stykke træ.
Sig undskyld på vegne af orkesteret. Han vil lytte til dig.
Rodrigo burde undskylde. Hvorfor skal jeg?
Du er medlem af bestyrelsen.
Jeg har reddet din røv en gang tidligere.
Der er skal mere end lidt whisky til denne gang.
Det er bundkortet.
Hvad med en lounge til musikerne?
Du skal ikke forhandle med mig, Betty. Du er ikke på mit niveau.
Hvad er der galt med jer piger?
Jeg er træt af, at din kæreste kører orkesteret i sænk.
Jeg siger op. Og jeg tror, jeg vil gå over og tale med min mand.
Hvad vil du sige?
Hvad jeg har lyst til.
Huset blev bygget for 100 år siden
som et byhus til en familie fra landet.
De tog frem og tilbage indtil krigen.
Hvad laver vi her?
Det er perfekt, til det vi har brug for, Hai Lai.
Jeg kan ikke tage tilbage til hotellet.
Jeg må gøre noget først.
Okay.
Hold da kæft! Hvad laver du?
Det er gjort. Det virkede ikke.
Hvad laver du?
Jeg foretager en ofring. Er kremering.
-Okay. -Jeg brænder Requiem.
Kom med tilbage i seng.
-Ja. -Okay.
Ja!
Lad os gå i seng.
-Nej, Hai Lai. -Jo!
Min Mozart er væk. Han er væk. Han er tabt for altid.
Men Berlioz, han har brug for os, ikke?
-For han er forelsket. -Ja.
For han er 26 og helt væk på opium.
-Ja. -Nej.
Han venter på helvedes klokker.
-Seng. Nu. -Klokkerne...
Vil du ikke synge for mig? Kun for mig.
Bare syng for mig.
Hvem er du?
Jeg er Izumo no Okuni.
Jeg er Kabuki-danser, skuespillerinde og forfatter.
Jeg troede kun Kabuki var for mænd.
Jeg er en kvinde, og jeg opfandt det.
Vi var slyngler, der drak og dansede ved floden.
Mine venner og jeg var trætte af de gamle skuespil,
så vi skabte vores egne.
Vi kaldte det "Kabuki."
De sagde, det var amoralsk
for kvinder at optræde offentligt.
Folk er så dumme.
Så vedtog de en lov om, at Kabuki kun var tilladt for mænd.
Selv kvinderollerne.
Jeg måtte end ikke se de skuespil, jeg havde skabt.
Men vi vidste, hvad vi havde opnået.
Du er også en underlig en.
Gå ned og leg ved floden.
Nej, jeg ville blive på hotellet.
-Hvad? Nej. -Jeg ville ikke ud.
Kom med mig.
Jeg har en god overraskelse. Du vil elske den.
-Der er smykker derovre. -Kom så!
Hvad fanden er det?
Det er et pindsvin, skat.
I caféer som denne er det det nye sort.
Kommer folk bare for at holde på et pindsvin?
Ja, for det har en beroligende effekt.
Jeg vil ikke være rolig. Jeg er skidesur!
Han spillede ikke stykket! Han ødelagde robotten!
Han er psykopat.
Du ansatte ham.
For stramt.
Du slår pindsvinet ihjel.
Du har ikke lyst til at slå det ihjel, skat.
Nej. Det vil du ikke have på samvittigheden.
For at være helt ærlig,
så er det det første gang længe, han har vist integritet.
Musikken var fantastisk.
Det handler ikke kun om det.
Flot kunst.
Der skal sommetider lidt ødelæggelse til.
Spørg du Fukumoto om det.
Har du talt med Hesby? Han ringer ikke tilbage til mig.
Nej, det tror jeg ikke.
Du kender Hez. Han trækker stikket sommetider.
Se, min rører ved sig selv!
-Se! -For fanden da!
Hvorfor er der intet, der bare er ligetil?
-Hvad? -Du gør ham bange.
Du må ikke tage ham. Ikke mit pindsvin!
Må jeg se på?
Kom nu. Jeg har kun set dig dirigere i lejligheden.
Kom nu. Må jeg?
Ja. Okay.
-Ja? -Ja.
-Fedt, fantastisk. Ja! -Ja.
Tak.
Kom så. Det er vores tog.
Runde to.
Det er her, I skal vise jer frem og skille jer ud.
I dag ser vi jer øve.
Det er der, der i sandhed dirigeres.
Vi holder øje med jer. Hvordan I er med orkesteret.
Stykket til denne runde bliver Berlioz'...
Mavesyretabletter?
-Ja, tak. -Til første sats får I
-maksimalt 20 minutter at øve jer i. -Det er min første gang.
Når vi keder os, vil I høre klokken.
Hun fik lov i syv minutter. Ikke dårligt.
Næste, Hailey Rutledge.
Det var godt.
Efter min mening gjorde Hailey det helt fantastisk.
Hun var bedre end i første runde.
Hvor længe har hun arbejdet med det?
Under et år.
Hun er meget tydeligt oplært af Rodrigo.
Rodrigo? Nej. Der var intet af Rodrigo i det.
Hun har masser af idéer selv.
Hvad med Yuki?
Hun mindede meget om Hailey.
Nå? På hvilken måde?
Deres mangel på mandlige kønsdele?
De går begge til musikken på en mere intuitiv og følelsesladet måde.
Hvad er det, han siger?
Han siger, hun er for feminin.
Hvordan siger man "røvhul" på japansk?
Hvorfor skal jeg angribes?
Ja, røvhul!
Jeg er enig
med Noburo.
Jeg synes,
Yuki skal skæres fra!
Her lugter af mochis.
Maestro!
Hej, Gloria.
Hvad laver du her?
Vi skal tale med hr. Fukumoto.
Nej. Jeg vil ikke sige undskyld.
Det behøver du ikke.
Men han fortjener en forklaring.
Tænk på ungdomsorkesteret.
Hvad er det for en stemme, du bruger?
Det er min pindsvinestemme.
Kom så.
Nej, vi ved ikke, om Hai Lai er videre.
Det er hun.
Er du okay?
-Ikke som dig. -Her er de fem finalister.
Daisuke Ueno.
Umberto Panetta.
Andrei Novak.
Roger Wilson.
Og...
...Hailey Rutledge.
Tak til alle dem, der ikke gik videre.
Og held og lykke til finalisterne.
Stykket bliver Mahlers 6.
Mahler. Pis.
Nu får vi se, om du kan noget.
Yuki.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Du var vildt god.
Hvad kan man gøre?
Desuden tager de aldrig to kvinder med i finalen.
Tror du virkelig, det er sandt?
Tro mig, jeg har set det gang på gang.
Det var det for mig.
Jeg er nu for gammel til konkurrencen.
Hvad skal jeg sige til mine forældre?
Yuki, oversæt for mig.
Jeg skal være sikker på, at hun hører det.
Ved du, at kun fire ud af de bedste 150 orkestre i verden
ledes af kvinder?
Fire.
Tag Mahler og stop ham ned i halsen på dem.
Jeg skal gøre mit bedste.
Hr. Fukumoto.
Maestroen vil sige noget til dig.
Jeg er ked af det.
At du er... Det er godt.
Ja, men for at dræbe robotten. Det var unødvendigt.
Men ikke for musikken.
Du bad mig opføre Requiem.
Det var min Requiem.
Vær ikke vred... Eller du må godt være vred på mig.
Men ikke på Gloria, eller orkesteret
og heller ikke på bygningen med ungdomsorkesteret.
Jeg er ikke vred.
Og WAM er ikke død.
-Det er godt. Han er ikke vred. -Hej, Maestro.
Hej.
Jeg troede, du var død.
Jeg kortsluttede for at være helt præcis.
Jeg forstår nu, hvad det vil sige at være skrøbelig.
Takket være dig, ved jeg nu i sandhed, hvordan jeg skal færdiggøre Requiem.
Jeg er skuffet over dig, maestro.
Jeg troede, du var klar til at åbne æsken med idéer.
Requiem var smuk.
Men den førte os ikke fremad.
Jeg åbner gerne æsken med idéer. Altså som i en indre æske.
Jeg kan slet ikke se æsken.
Jeg ser frem til fortsat at snakke om vores partnerskab.
Whisky, tak.
Hej, Jerry.
Så du har fundet mit lille tilholdssted?
Hvis Gloria har sendt dig, er jeg ikke interesseret.
Jeg er her ikke for hende.
Jeg sneg mig ud.
Du må ikke sige det til Gloria, men Fugu genovervejer sin donation.
Helvedes også.
Men det er ikke mit problem.
Du godeste. Hun bliver knust.
På den anden side er der andre orkestre i New York.
Hvad mener du?
Jeg ved det ikke. Musikken er som en form intethed.
Man går igennem den,
og så kommer man ud på den anden side, hvor der bare er endnu mere mørkt.
Jeg ved bare ikke, om jeg kan gøre det.
-Hai Lai? -Hej. Hvor har du været?
Taler du til ham?
Nej, det var til en anden.
Det er godt.
Bare bliv ved...
-Hør. -Kommuniker med det.
Til finalerne har de valgt Mahlers 6.
Mahlers 6.? Nej!
-Åh gud, du kommer til at vinde. -Nej!
Du vil vinde.
Jeg kan se det for mig.
Jeg kan se fremtiden.
Sådan må du ikke sige.
Du vil vinde.
Ved du hvad? Tingene tager fart for dig nu.
Du kan gøre alt.
Jeg føler bare ikke, at jeg har styr på det.
Hvad? Se bare, hvad du gjorde med Berlioz. Du var fantastisk.
Du var magisk. Ved du godt det?
Du havde ikke nogen klar idé om, hvad du lavede,
men du var bare... Du spillede bare musikken.
Hvad mener du med, at jeg ikke have nogen klar idé om det?
Du ved, hvad jeg mener.
Du var bare så... Det var dit instinkt, der viste sig.
Og jeg lyttede til dig,
og jeg var ikke længere din lærer, jeg var et publikum.
Det var musik, der blev skabt.
Jeg har virkelig brug for at stoppe Mahler ned i halsen på dem,
så hvis du lige vil være min lærer et øjeblik, ville det være dejligt.
Vær ærlig over for mig.
-Helt ærlig? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
Okay.
Tja...
I starten var dine hænder rigtigt placeret,
men så blev du ivrig, og gav den hele armen.
Og legatoen var lidt ved siden af.
-Okay. -Ikke?
Det var lidt... Næsten godt.
Men så... Problemet er at fermataen...
Der var noget, den var lidt for kort.
Derfor kom trompeten ind lidt for sent,
og oboen var lidt for høj...
Så det var de 20 første takter.
Ja.
Da fløjterne kom ind,
viste du dem ikke, hvordan de skulle frasere og få trukket vejret.
Og det er problemet. Det skete med alle blæserne.
Det var hverken orange, eller hvidt,
det var bare midt imellem.
Det er det, som vi har talt om, det med ikke at understrege alt.
De ved godt, hvad de laver.
Vi lader dem spille og lytter til dem...
Næste gang skal det være perfekt.
Helt perfekt.
Det kræver meget at være en stor dirigent.
Et godt øre.
Kendskab til repertoiret.
Og det allervigtigste,
en stor dirigent skal have en dragende vision og kunne kommunikere den.
Hesby! Dejligt at høre fra dig.
Hvad... Vil du lige gentage det... Forbindelsen er ikke...
Hvad? Hvornår har han sagt det?
Hvad i Mozarts og motorcyklers navn
er der galt med dig?
Hej, skat.
Hvad er der sket i din barndom, så du er blevet sådan?
Hvad snakker du om, skat?
-Spiller du stadig dum? -Vil du blande dig udenom?
Jeg har lige talt med Hesby.
Han sagde, I mødtes, og nu kan han ikke finde ud af, hvem der skal opføre Asyla.
Han sagde, vi måtte finde ud af det.
Hvor vover du at gå bag min ryg?
Mig? Man skal ikke kaste med sten, når man selv bor i et glashus!
-Hvad snakker du om? -Helt ærligt! Tror du, jeg er dum?
Alle gaverne, blomsterne, kærlighedsbrevene?
Hvis du har en affære, hvorfor siger du det ikke bare?
Jeg har måske også selv lyst til at prøve andre.
Guderne skal vide, at monogami aldrig har været mig.
Det er ikke kærlighedsbreve.
Han vil have mig til at lede Guggenheim.
Hvad?
Det er... Dig...
Hvorfor har du ikke sagt det?
Fordi jeg elsker dig, men du kæfter alt for meget op!
Tager du jobbet?
Nej.
For jeg vil have det stykke tilbage.
Og jeg knuser dit amatørorkester.
Fint!
Ja, fint!
Nej! Fint!
På andenpladsen...
Andrei Novak.
Og vinderen er...
Daisuke Ueno!
Queens Symfoniorkester er hverken bange for teknologi eller nye idéer.
De vil gøre folk interesserede i musikken igen.
Vi har for eksempel lige hyret en fantastisk ny førsteobo.
Betty Cragdale.
Så jeg får lov at høre dig spille?
-Kender din kæreste til det her? -Man skal ikke fortælle alt.
Hailey?
-Hej. -Hej.
Daisuke, tillykke!
Du har fortjent det.
Tak.
Hvad skete der, du var en helt anden dirigent.
Ja, jeg gik i baglås.
Okay.
Vi er ikke robotter.
Nej.
Hai Lai! Hej.
Du er den falske Rodrigo!
Hallo! Du er Rodrigo-tossen.
Rodrigo er død!
Ja. Ja. Venner.
Hai Lai! enner.